Režie:
Marius HolstKamera:
John Andreas AndersenHudba:
Franco PiersantiHrají:
Nazif Muarremi, Enrico Lo Verso, Anna Bache-Wiig, Mirjana Karanovič, Guido Notari, Glenn André Kaada, Ramadan Huseini, Bajrush Mjaku (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Problémový mladík pátrá po otci, který jejich rodinu před lety opustil, a přitom zjistí, že se zapletl s albánskou mafií. (Netflix)
Recenze (9)
Film, který je syrovým pohledem do balkánského světa, do složitých tradičních vazeb, do drsného světa emigrantů z Kosova. Film který ukazuje tento svět bez příkras, v podobě která je pro středoevropana jen těžko uvěřitelný. Není to pohled, ukazující nám imigranty pouze jako chudáky, které je třeba litovat a pomáhat jim. Ale není to ani pohled, ukazující nám imigranty pouze jako darebáky, jejich příchodu je třeba zabránit za každou cenu. Obě roviny jsou vyvážené, a i ten dobrý nekoná jen dobro, i hlavní hrdina dělá věci zcela nepochopitelné a odsouzeníhodné. Na konci filmu vlastně nevíte, jestli jej litovat nebo odsuzovat. A závěrečná scéna jakoby symbolizovala jinou mentalitu tohoto etnika. Čest je nad život. Smrt není nic co by mělo být traumatizující, bez ohledu na příčinu a viníka. Za mne plný počet hvězd, a kdyby se samostatně hodnotila hlavní postava, bylo by třeba těch hvězd ještě víc. ()
Sarkastic přesně vystihl i moje pochybnosti: 1. Mohl by se takhle malej kluk sám dostat z Kosova do Norska? Já tvrdím, že ne. 2. Dokázal by tak rafinovaně a dlouho lhát vlastnímu tátovi? Znovu říkám, že ne. Ale charakter, který vtiskli hlavnímu dětskému hrdinovi, byl hoden obdivu, stejně jako herecký výkon jeho představitele. Vsadil bych se, že prolezli nejednu polepšovnu, než konečně kápli na takovýho řízka. Jinak to mělo všechno- napětí, vtip, i scény vyvolávající dojetí. Téhle časové investice nelituju. ()
Skandinávská kinematografie mi tento rok dělá jen radost... Blodsbånd dozajista patří mezi silná dramata, v nichž se život s hrdiny nemazlí a staví je před nepříjemná rozhodnutí, na základě kterých si to může někdo (z nich) šeredně odskákat. A divákovi to nemusí být po chuti... Co se zpočátku jeví jako vyčůranost, dá se při pokusu o vcítění se do kůže patnáctiletého kluka z Kosova pochopit a přijmout. I na malé (intimní) ploše působivá ukázka hrdého balkánského naturelu. 9/10 ()
Hmm, překvapivě dobré drama, kde se jasně ukazuje jak jsou představy uprchlíků ze svých zemí ( zde z Kosova) zcela jiné než je následná skutečnost. Každý si myslí, že příchodem do západních zemí se stanou okamžitě boháči a budou si žít jako v bavlnce. Tady je situace, ale jiná. Jedná se o chlapce, který jede nalézt tátu do Norska, který tam před lety odjel vydělat peníze a už se nikdy nevrátil. I když ho najde, nakonec vše dopadne úplně jinak než si představoval. Dobře vystavěný příběh s dobrými hereckými výkony, především sqělého Miruše. Za mě 88% ()
„Udělal jsi, co jsi musel, Miruši. Jsi statečný chlapec. Je toho dost co nechápeš, jsi mladý. Ale jednoho dne pochopíš.“ Ale chlapec to pochopil až moc dobře už teď…Divoký Miruš tráví čas vyhráváním peněz v basketu a sněním o nepoznaném otci. To však přeruší tragédie, po které se rozhodne naplnit bratrův plán a místo něj odjet do ciziny. Houževnatost mu sice nechybí, ale nezradí ho jeho temperament a ten, o kom chová iluze? Přechodu z Kosova se mi moc věřit nechtělo, stejně tak jsem moc nechápal zatajení identity, ale Miruš byl prostě svůj. Jeho snaze jsem ovšem fandil, a bylo docela jedno, jestli zrovna vytíral podlahu či obehrával výrostky o peníze. Jenže idyla dle očekávání dlouho nevydržela. A nad Mirušovým rozhodnutím můžete klidně kroutit hlavou, ale při jeho charakteru se není zas tak moc čemu divit (předchozí morální selhání totiž nesl těžce). Film výborně vypráví o komplikovaném vztahu otce a syna stejně jako o zkoušce přátelství a cti. O silné scény není nouze a konec byl svým způsobem nevyhnutelný. Za mě slušné 4*. ()
Galerie (3)
Photo © Olive Films
![Miruš - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/214/214812_001526.jpg)
Reklama