Režie:
Richard LinklaterKamera:
Dick PopeHudba:
Michael J. McEvoyHrají:
Zac Efron, Claire Danes, Christian McKay, Ben Chaplin, Zoe Kazan, Patrick Kennedy, Megan Maczko, Eddie Marsan, Imogen Poots, James Tupper, Michael Brandon (více)Obsahy(2)
Komediální drama Já a Orson Welles se odehrává ve vzrušujícím světě newyorského divadla. Píše se rok 1937 a na středoškolského studenta, divadelního nadšence Richarda Samuelse (Zac Efron) se usmálo štěstí, tedy spíše majitel divadla Mercury Orson Welles (Christian McKay), který mu nabídl vedlejší roli v legendárním nastudování hry Julius Caesar. V průběhu jednoho magického týdne tak Richard debutuje na Broadwayi, prožije románek s ambiciózní starší ženou a pozná i temné stránky génia poté, co se dostane do křížku s panovačností úžasného Wellese. Richard musí dospět rychle. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (28)
Příjemný film. Trošku mi vadilo, že v té době 22ti letého Wellese hraje mnohem starší herec. To ztvárnění nebylo špatné, ale od Wellese čekám asi víc (zvlášť když všichni víme jak hrál). Zcela neodpustitelným přečinem celého filmu je skutečnost, že ho natočil takový režisér. Film asi nikoho neurazí, ale ani nenadchne. Jenom je to další variace na známý příběh "Almost famous" o mladém muži, který se objeví mezi neuvěřitelnými lidmi, získá zkušenost, stane se součástí něčeho a taky trochu dospěje - to vše na pozadí nějaké stylizované doby. Richard Linklater pravděpodobně prodělal nějakou těžkou nehodu, protože tenhle směr jeho tvorby je snad ještě horší než jeho blouznění v rotoscopingovejch horečkách. Negeniální film kdysi geniálního režiséra o vždy geniálním tvůrci. Mimochodem.. Překvapivě nikoho neuráží Zac Efron. Jeho postava působí docela příjemně nestupidně ;) ()
Když ze scény (záměrná? divadelnost režie je ubíjející) odejde Welles, ztvárněný stejně jako všechny ostatní postavy hercem bez špetky charismatu, zmizí s nim i ten kousek zajímavostního potenciálu obsaženého v námětu. Poslouchat skutečného Wellese, jak předčítá denní tisk, by bylo zábavnější. Mnohem. 50% ()
Bože, to mi byla nuda...strašná! Film o divadelních hercích, jak hrají divadlo. Do toho se motá jeden, co by chtěl hrát a snaží se Orsonovi Wellsovi vlýzt do prdele. Taky si během toho nabrnkne jednu krasavici z fochu a hned je o citový vydírání postaráno. Ale zase tak zlý to nebylo, jen takový nemastný, neslaný. A to prostředí mě taky nebavilo. I přesto, že se v něm objevil dost bláznivej Orson Welles. Možná kdyby tam byl víckrát, film chytne uplně jinou dimenzi. Jenže bohužel nebyl. ()
Moc příjemné. Klasický příběh o dospívání zkřížený s klasickou oslavou vzniku divadelní hry. Co dělá film výjimečným je umístění děje na prkna divadla Mercury, kde připravuje premiéru Julia Caesara sám velký Orson Welles. Zac Efron rozhodně nic nekazí, ale Christian McKay jako Orson krade každou scénu, kde se objeví. ()
Myslím si, že obsadit do role čtyřiadvacetiletého Wellese šestatřicetiletého herce vzalo filmu jednu z jeho možných nejsilnějších zbraní, ale dobře... holt chybička. Jinak to ujde a ani ten Efron to nekazí tak, jak by se dalo čekat. Není to moc výrazné a nemá to ani náznak "umělecké hodnoty", přestože se to snaží těžit z Wellese coby veliké osobnosti, okolo které se neděly nezajímavé věci. Na dlouhou chvíli asi dostatečné. ()
Ano, Efron hraje v rámci svojí kariéry zdaleka nejlepší roli, jenže jeho pubertální ksichtík a nedomrlé herectví zabíjí pokusy o vytvoření uvěřitelné role se stejnou vervou, s jakou se Linklater snaží spasit nesmyslně prázdný scénář o pokrytectví, srabáctví a loajalitě v rámci umělecké branže. Nudil jsem se strašně. Ne však proto, že by film neměl tempo, ale proto, že se dají veškeré záchytné body odtušit dopředu a žádný z charakterů (ne, ani McKayův Welles) není natolik působivý a zajímavý, aby utáhl jednotlivé vztahové epizody směřující k finálnímu potlesku. P.S.: Claire Danes je tu nebývale otravná. ()
BAFTA Awards - 1 nominacia: Herec vo vedl. ulohe Christian McKay ()
Nuda to nebyla, ale vidět bych to znovu už nechtěl. Lehce televizní režie s poměrně zvučnými jmény. Zac hrát umí a o Claire Danes nemusi byt ani rec, ale okouzlujici vazne nebyla. A napodobovat Orsona Wellese, pana velikána, to je velky sousto snad pro kazdeho herce. Kazan si to docela daval, ale to fakt nebyl Orson ani z jedne tricetiny. __ Scény byly místy hodně silné, ale bohuzel ty dialogy k nim naprosto lacine. Ta gradace byla vazne smesna. ()
Příběh odehrávající se na divadelních prknech se točí, jak název napovídá, kolem slavného Orsona Wellse a mladíka, který dostane štěk v jeho nové hře. To celé je krásně zabaleno do atmosféry 30. let. Nepohrdla bych větší dynamikou v první polovině, která se jen dost líně sune vpřed. Ačkoli se tu za hlavní postavu bere Efronův Richard, všechnu pozornost na sebe strhává Christian Mckay jako sebestředný Orson Welles. Efron se ale snaží a Claire Danes je okouzlující jako vlastně celý film. 3,5* ()
Nezáživné a nudné drama, které nezachránil ani Zac Efron. Škoda. Ale Claire Danes se mi docela líbila. Za to postava Orsona Wellese mi hodně vadila. Celý mě to vůbec nesedlo. Dávám jen 40%. ()
Kdyby tento film viděl Orson Welles, jsem si téměř jistý, že by ho nenáviděl. Ani ne snad proto, že ho vykresluje jako arogantního chlápka, co je ochotný pro svoji uměleckou vizi udělat cokoli, včetně zrady přítele. Ale proto, že je to milý film, obyčejně vyprávěný, bez experimentů, zkrátka tak jak se tak podobné filmy dělávají. Jazz, Amerika, 30. léta. Trochu jako by to točil Woody Allen. Zkrátka film, co vám deštivé nedělní odpoledne nezkazí. (Jo a Zaca se nebojte, hraje tu velmi slušně.) ()
Tak tohle byla obrovská nuda! Co se mi na snímku líbilo, byla atmosféra, ta byla pojatá vážně skvěle, ale jinak nuda. Vůbec to negradovalo a prostě to běželo jen v jedné rovné lince. ()
Tak jako jo, Zac nezklamal a přece jenom na sobě zapracoval, po tom bláznivým středoškolským muzikálu už naštěstí vypadá trochu jako herec namísto buzíka. I jeho projev postupuje, troufám si říct, k lepším zítřkům (Šťastný nový rok, Talisman), a tohle drámo bylo pro tuhle změnu zřejmě odrazovým můstkem. Neznám moc skutečného Orsona Wellese a jeho tvorbu, ale myslím, že by mě tenhle film neuchvátil ani kdybych byla jeho fanynka. Je to lehce nadprůměrné zpracování čehosi, o čem ani nevím, co tím chtěl básník říct. 55% ()
Zac Efron si vydobyl své místo na slunci jako předmět dívčího pubescentně erotického blouznění, ale co proboha dělá ve filmu pro dospělé? Jalový a bez výrazu nastavuje kameře tvářičku a dělá na diváky smutná očička. Zřejmě mu nedochází, že tentokrát nehraje pro publikum, jehož centrum vnímání se nachází v kalhotkách. Takový přeslazený líbezníček to je. ()
Čekala jsem mnohem, mnohem víc, ale i tak se na to dá dívat a většinou to nenudí. Postava Orsona Wellese mě šíleně iritovala. Byl to arogantní a egocentrický génius, ovšem tento typ člověka se dá ztvárnit dvěma způsoby. Ten první a správný můžeme vidět ve ztvárnění Dr. House, který je zlý, ale zároveň si divák získá jeho sympatie, neboť jeho odsuzování veřejnosti je oprávněné (všichni lžou, nikomu nemůžete věřit). A ten druhý způsob je bohužel použit v tomto filmu, kdy ten arogantní a zlý je divákovi osinou v zadku a říká si, proč mu ještě někdo nerozbil hubu, jak je rozmazlenej a ufňukanej jak malé dítě. Zac Efron si zahrál v pořádném filmu, kde ukazuje svůj herecký a pěvecký talent, ovšem ve chvíli, kdy se zamiluje do postavy Claire Danes mě jeho dějová linie začala štvát taky. V popisku filmu by se mělo doplnit drama/romantický, neboť jsem od filmu čekala něco jiného, než mi nakonec nabídl. Nečekala jsem od filmu naivitu zhrzených lásek v nevyrovnaném věkovém rozmezí, o čemž vlastně celý film pojednává. ()
Je rok 1937, a v divadle Mercury se chystá premiéra divadelní hry Julius Ceasar, v originálním zpracování Orsona Wellese (Christian McKay), který si v dramatu střihne i jednu z hlavních rolí. Do jedné z menších rolí přijme mladíčka Richarda (Zac Efron), který počítá s tím, že tato hra mu otevře dveře do světa divadelního umění. Jenže se brzy dostane se sebestředným Orsonem do křížku, když oba touží po krásné Sonje (Claire Danes). A Orson Welles neodpouští... Tento film mne sice úplně nezklamal, ale úplně nadšený také nejsem. Kladně určitě musím zhodnotit herecké výkony jak mladého Zaca Efrona (o něj jsem měl zpočátku docela obavy, ale přece jen mi dokázal, že hrát umí) tak hlavně Christiana McKaye, který si se svojí rolí dokonale vyhrál, a veškerou pozornost strhával na sebe. Třešničkou na dortu je pak krásná Claire Danes, fakt jí to moc sluší :). Co se týče samotného filmu tak moderní zpracování Julia Ceasara mne nijak neuchvátilo, ale možná to bylo proto, že to člověk viděl jen po kouskách během zkoušek a premiéry, a příběh filmu taky nebyl z těch nejzajímavějších. Tentokrát myslím že Richard Linklater šlápl trochu vedle... ()
Se swingovou lehkostí, i jistou naivitou, plynoucí dobovka o divadelním zelenáči ve velkém a dospělém uměleckém světě...Největší radost byla sledovat herce - pohlcujícího Christiana McKaye či rozzářenou Claire Danes. Zac Efron kupodivu nevadil... ()
I zatím nejméně výrazný film od Linklatera je furt přinejmenším v pohodě a koukatelný. Má sice povahu studiového filmu, spíš než autorského, ale i tak tam jde vidět režisérův otisk. To netlačení na pilu. Když proběhl prostřih premiéry Orwellova představení, jen se tak vlnící na atmosféře místa, bez dramatických výkyvů, tam na mě dýchal Linklater. V něčem to je příjemně nehollywoodsky svěží, jinak je to nevýrazné. ()
Nemyslela som si, že Zac Efron je celkom schopný herec, ani to, že niekto dokáže tak skvelo napodobniť hlas Orsona Wellesa ako Christian McKay. Trochu však pochybujem o vykreslení Wellesovho charakteru, ktorý mal v spomínanom období 22 rokov; hrá ho o dosť starší herec, ktorý zapadá do obrazu narcistického a exhibicionistického bohéma zo scenára. Ja si však myslím, že táto predstava je prehnaná a keď sa k nej pridá Wellesova podrazáckosť, tak aj nespravodlivá (ale ktovie?). A ešte mi nesedí jedna vec – make-up a kostýmy, patria skôr do štyridsiatych rokov než do tridsiatych. Ale inak príjemný film z divadelného prostredia. ()
Milý filmík o setkání mladíka s výstřední figurou, zamilování se do produkční a vystřízlivění. Pokud máte rádi hudbu 30. let 20. století, budete nadšení, protože té je ve filmu použito v hojné míře. ()
Reklama