Režie:
Vladimír BahnaKamera:
František LukešHudba:
Ján ZimmerHrají:
Ctibor Filčík, Štefan Kvietik, Magda Vášáryová, Karol Machata, Květa Fialová, Mikuláš Huba, Michal Dočolomanský, Július Vašek, Viliam Polónyi (více)Obsahy(1)
Levoča, prvá polovica 16. storočia. Majster Pavol tvorí svoje najslávnejšie dielo - neskorogotický oltár v kostole sv. Jakuba. Do svojich služieb práve prijíma rezbárskeho tovariša Krištofa. (oficiální text distributora)
Recenze (26)
Slovenský film s tak dobrým obsadením som si nenechal ujsť. Doteraz som o ňom nepočul, no príbeh ma zaujal. Ten sa nezameral na Majstra Pavla z Levoče, ako som si pôvodne myslel, ale na jedného z jeho tovarišov, ktorého stvárnil Š. Kvietik. Za pochvalu stojí jednoznačne skvelá hudba, ktorá tento historický príbeh skvelo dopĺňa, no a bez debaty herci. Úvod i záver sú výborné, horšie na tom je prostredná časť filmu, kde príbeh trochu stagnuje, akoby nevedel o čom rozprávať. Odsúdenie za krádež peňazí Majstra Pavla, ktoré postihne Kvietika, záver poriadne oživil, hlavne scéna "popravy" a na poslednú chvíľu som preto dvihol hodnotenie k slabším štyrom hviezdam. Chápem i 3 hviezdičkové hodnotenia, pretože ten príbeh mal na viac. 70%. ()
Sonda do drevorezbárskeho remesla a jej autorov na prelome stredoveku a novoveku, teda asi v jeho zlatej ére na našom území. Majster Pavol z LV je pomaly bájna postava, ktorá ale vo filme dostavá silný punc človečenstva. Na herecké výkony sa dá plnohodnotne spoľahnúť, obsadenie je hviezdne a ani skvelý Kvietik v hl. postave nie je v tomto zďaleka osamotený. Od druhej polky príbehu sa dupe na plyn a dovtedy pokojný historický film sa razom mení na silnú drámu. Aj keď je aj v prvej polovicy na čo pozerať (a to nemám na mysli zvodné devy), škoda, že sa nezačalo dupať skôr. ()
Skrytý prameň je po Poslednej bosorke druhým historickým filmom Vladimíra Bahnu. Oba okrem iného spája motív umeleckej tvorby (V Poslednej bosorke sa rieši obraz Umučenia sv. Júlie namaľovaný podľa mladého chudobného dievčaťa, ktoré je následne obvinené z bosoráctva). Hlavnou postavou filmu je sveta skúsený rezbársky tovariš Krištof (Štefan Kvietik), ktorý je majstrom Pavlom (Ctibor Filčík) prijatý do služby, keďže vrcholia práce na kostolnom oltári. Svetobežník sa pozvoľna zapletie do miestnych udalostí, napríklad aj okolo alchymistu Aquavivu, kde na seba paradoxne spustí vlnu nevôle za to, že odhalí jeho podvody (Tento moment je z hľadiska logiky absolútne nefunkčný!). Ďalšia chyba, ktorú spraví mu bude osudná... Bahnova snímka je síce plná kvalitných hercov a má (na svoju dobu a slovenský kontext) aj relatívne dobrú výpravu, no prílišná dejová strohosť a absencia napínavejších scén, z nej robia nezaujímavú záležitosť. ()
(2x) ,,Človek nemusí byť hneď kacír, ak myslí aj vlastnou hlavou." Mám dojem, že slovenské kapitolky z ČS kinematografie bývajú na týchto stránkach (mnohokrát neprávom) prehliadané a nepovšimnuté. Skrytý prameň aj po repríze zostáva v mojich očiach dobre vystavanou a vystupňovanou historickou fikciou na pozadí reálnej umeleckej tvorby (kostolný oltár Majstra Pavla z Levoče). Pomerne stručný a odfláknutý text distribútora, ktorý oboznámi len s historickým pozadím, má predsa len jednu výhodu: neprezradí jeden vopred nečakaný zvrat, ktorý sa po zhliadnutí filmu asi každému divákovi navždy spojí s návzom Skrytý prameň. Spočiatku rozprávkový príbeh o mladom nadanom tovarišovi, ktorý si aj napriek drobným nedorozumeniam vytvára nádejnú kariéru v rezbárskom remesle, sa totiž po niekoľkých relatívne pohodových historkách pomaly mení na napínavú tragédiu s jedným výrazným hororovým momentom...! Stredoveké rozsudky bývali vždy prísne a nebývalo miesta ani na obyčajné odvolanie, nieto ešte na rozprávky. Neprekvapilo by ma, ak by za koncepciou príbehu stála sčasti aj vtedajšia ideológia, ktorá neznášala cirkev a potrebovala zobraziť výrazný kontakt (hoci len pracovný) so silne náboženským prostredím (kostol) ako osudovo tragický. Avšak musím oceniť, že vykreslenie oboch postáv (veľký Majster Pavol a Krištof ako jeden z jeho mnohých pomocníkov) ani napriek silnému motívu viny a trestu nevyznieva prvoplánovo len záporne a kladne, dokonca vykonanie rozsudku som tu vnímal ako trest (v rôznej miere) pre obe postavy. Kto vyvrcholenie príbehu pozná, o to ľahšie môže sledovať skvelo rozpracovaný motív osudových rúk od úvodného pretlačovania sa, cez objavujúceho sa žobráka (bez rúk) až po dokončenie poslednej sochy. Ak sa k takto prepracovaného scenáru pridajú Kvietik s Filčíkom a pôsobivá dramatická hudba, nemôže byť našinec nespokojný. (90%) (Československá filmová výzva) ()
Příběh o nešťastném tovaryšovi Kryštofovi, kterého vzal do služby věhlasný Mistr Pavel z Levoče, má výborný scénář, děj, který nenudí a je zajímavý, přístupný pro všechny věkové kategorie a hlavně s plejádou vynikající h hereckých osobnosti Slovenska té doby. Michal Dočolomanský tentokrát v roli vykutáleného lumpa, který šidil každého jak mohl a z toho byl živ, když prodával podvodnému alchymistovi šizené zlato a společně tahali dukáty z kapes hloupých měšťáků, jenže na špek mu skočil i náš Kryštof, který se nechal v kartách obehraje i o peníze svěřené mu Mistrem Pavlem... A všechno nakonec skončí nikoliv úplně šťastně, o jednu ruku Kryštof svou lehkomyslností přijde, ale levačka mu je ponechána, a tak má čím obejmout mladou sirotu Magdu Vašáryovou. Skutečně dobře napsáno, pět hvězdiček. ()
Galerie (3)
Zajímavosti (4)
- Komparzisti, ktorí účinkovali vo filme, dostali honorár 80 korún československých. (Odpocivadlo)
- Film sa natáčal behom júla 1972 v Levoči, Bardejove a taktiež aj na Zvolenskom zámku. [Zdroj: sng.sk] (ČSFD)
- Scéna, kde Vavrinec (Michal Dočolomanský) uteká dole kopcom okolo hradobných múrov, sa natáčala v Bardejove, no v skutočnosti boli tie hradobné múry iba kulisy. (ČSFD)
Reklama