Obsahy(1)
Bigbítové kapely to za socialismu neměly lehké a mnohé byly zakázány. Stejný osud potkal i skupinu z 60. let The Vibrations, jejíž bývalí členové nyní jen nostalgicky vzpomínají na zašlé časy. Ve čtyřech kapitolách natočených třemi debutujícími režiséry, se odehrává příběh členů kapely v rámci jednoho dne a popisuje, jak se dokázali s „obyčejným“ životem vyrovnat. Laco (P. Zedníček) hrál na bicí a po odchodu se stal učitelem a fotbalovým rozhodčím. Basák Pipco (M. Donutil) nyní pracuje na úřadě, vede sbor a jeho největší starostí v tomto dni je prodej zahrady svého tchána. Třetí z nich skladník Stano (J. Filip) – kytarista, si nejvíc zachoval ducha nespoutaného rockera a skončil jako nepolepšitelný záletník a lenoch. Všichni tři se pak chtějí dnes večer spojit s posledním z nich, který se stal popovou ikonou, ale skončil v blázinci… (Česká televize)
(více)Recenze (24)
Pre film je nepochybne príznačné, že sa začína koncertom skupiny Bez ladu a skladu. Podobne ako táto "predrevolučná" kapela, aj film pôsobí, akoby opatrne, no sebaisto "kopal" do už slabnúceho, umierajúceho medveďa, v podobe normalizácie. Poetika je tu pomerne ľahká, optimistická - a to napriek všadeprítomnej depresívnej šedi sídliskových panelákov. Osobne mám problém s miešaním češtiny a slovenčiny u niektorých postáv (riaditeľka), prípadne slovenských postsynchrónov pri českých hercoch, no nie je to niečo, čo by sa nedalo prežiť. Príbeh ubieha rýchlo, je živelný, zároveň ide o hodnotný dobový artefakt, nie len po príbehovej stránke, ale aj účinkujúcimi osobnosťami (Jaro Filip, Bez ladu a skladu, či začínajúca Zóna A, ktorá v tej dobe ešte nepochybne nebola krajne pravicová :) Bol som sám zo seba veľmi prekvapený, že som o tomto filme predtým nepočul, myslím že ide o výraznú súčasť našej kultúrnej identity. ()
„V tomto svete zvrátených hodnôt!“ Sympatický - ale až príliš obyčajný a myšlienkovo rozbitý - film, na ktorom nie je poznať komunizmus, v ktorom vznikal. Takže je plný nadávok a sexu. Príbeh rozpráva o živote troch členov bývalej kapely, z ktorých sa stali dospelí ľudia s každodennými problémami, milenkami, deťmi, manželkami, svokrami, dlhmi, kšeftami, pivom a životom. Smutno-sladko-horké pre každého, kto 70. a 80. roky 20. storočia v Česko-slovensku zažil. A prežil. Donutil dobrý, ale tentoraz je dobrý aj Jaro Filip, čo je u neherca vždy výkon; gratulovať môžeme zrejme múdro prísnej réžii (a veľmi rád by som Filipa videl namiesto Brodyho v PREDÁTOROCH). ()
"Ak chcete peniaze a veľa slávy, zahoďte česť aj svoje ideály." vyřvávali v garáži pankáči hitovku od Zóny A, ale pro tři postarší rockery, o kterých jednotlivé povídky jsou, znamenala hudba víc, než zdroj prachů. Mně s nimi bylo celkem fajn, celkem jsem jim i rozuměl, ale problémy jejich civilního života mne nechávaly poměrně chladným. Zato Pavlíčkovu hudbu jsem si vyloženě užil a použití skladby Odnite mu hlavu od skupiny Bez ladu a skladu považuji za jasný důkaz toho, že ani socialistická cenzura nebyla vždy ve střehu. ()
Moc jsem nepochopil, proč ve slovenskym filmu jsou do 2 ze 3 hlavních rolí obsazený český herci. Pavel Zedníček nadabovanej nějakym slovenskym dabérem, kterej má úplně jinej hlas, byl prostě "divnej". Donutil zvládnul mluvit slovensky sám, takže byl divnej podstatně míň. Jinak film je složenej ze 3 povídek o "normalizovanejch" máničkách v socialistickym Československu. Tohle jde mimo mě. ()
Štvoricu poviedok spája túžba prestarnutých rockerov oživiť starú slávu kapely z konca šesťdesiatych rokov spoločným zadžemovaním si kdesi v paži v rokoch 80. Popritom každý z nich rieši vlastné normalizačné srágory. Učiteľ na umeleckej škole je vysielaný na pololegálne koncerty, aby nabonzoval žiakov, popritom je zodpovedný za mierový alegorický voz s polystyrénovou zemeguľou, úradník a architekt rieši konflikt medzi pokútnym predajom záhrady a vlastným svedomím, no a bohémsky Jaro Filip zase problém s mladou milenkou. Chce si požičať kus aparatúry od pankáčov. Ide za nimi do garáže, no vyplaší ho prichádzajúci voz Verejnej bezpečnosti. Myslí si, že ide o záťah na závadovú mládež, zatiaľ čo fízli potrebovali iba dať ošťať psa. (najvtipnejšia scéna filmu) Vcelku fádny film má ďaleko od odvážnych debutov. Oživuje ho hudba Michala Pavlíčka, dva úryvky z piesní Zóny A (Útok na špicu hitparády) a Bez ladu a skladu (Zotnite mu hlavu) a zaujímavé pohľady na Bratislavu tesne pred prevratom v 1989, bez reklám, no v zásade pomerne šedivú, plnú aktuálne moderných trvalých na hlavách žien. Výstižný komentár: dobytek ()
Podle meho velmi autenticka a prekvapive sebevedoma mozaika. Chvilema jsem si rikal jak daleko je od psychiatricke lecebny do Solidni nejistoty, ale snad jen ty leta za to muzou... . Velke pozitivum slovenske kinematografie je , ze vzdy dokazala pojmout kazdodeni zivot s nebyvalou atraktivitou a specielne mestske sceny jsou i diky dobre odvedene (vlastne vice nez dobre) remeslne praci doslova plne zivota. Skoro pet hvezd. ()
Zedníček a jeho smrteľná mustáž, Donutil a jeho holá riť, Filip a gandža. Trabant, ešpézetky BAD, Bratislava 80. rokov. A ide tu o prachy. Či o ich nedostatok. A o slobodu, ktorá odchádza chtiac nechtiac vekom. Plusové body za odvahu, toto je film z roku 1988. Atmosféra zmeny asi už bola vo vzduchu natoľko, že tento film prešiel. Len škoda, že je to trochu nuda. ()
Tri poviedky o hudobníkoch za socializmu, ktoré sa vliali do jednej. Osemdesiatková filmová šeď s Jarom Filipom a českými kolegami. ()
Odtnite mu hlavu nech nevytrčá z davu, armáda potrebuje rovné šiky, nebuděme sa maznať s nikým, aby neunikol našim zrakom, aby bol celý v našom zornom poli, aby sa neskrýval v mrakoch aby si nerobil po voly, aby neunikol nášmu právu, odtnite mu hlavu... Jeden den z doby normalizace - vtipně, se smyslem pro detail, bez zbytečných tragických nebo sentimentálních scén, ke kterým by se dalo lehko zlákat. A výborná muzika! ()
Kdyz jsem si cetl obsah tohoto filmu, me divacke srdce zaplesalo a rozum usoudil, ze me tento film bude bavit. Bohuzel me svym zpracovanim zklamal. A je uplne jedno, ktery mlady reziser je zrovna na place. ()
3,5 poviedok zo zúčastnosti, ktorých spojovacím prvkom je oprášenie starej kapely a uponáhľaný život dneška. Škoda, že si tvorcovia dali tak záležať na vystihnutie toho kúúlového (moderného) dneška, a trochu sa vykašlali na príbehy. Tie zovšednievajú a obrazne splývajú s tou otrasnou hudbou, ktorú máme možnosť počuť. Najlepšia je určite poviedka Basa s Donutikom v hl. úlohe. A nielen kvôli dobre Donutilovej slovenčine. Trochu pekvapilo, ako vo filme otvorene hovorili o kapitalistickom Západe (USA, Spain). ()
Obsadí české herce a pak je předabují... ()
Tri oddelené príbehy troch hudobníkov, ktoré nemajú šťavu ani žiadny poriadny záver, z toho pútavý film nebude. Naviac nepochopím to silenie s obsadením Čechov do slovenských postáv. Potom znie úplne divne Zedníček bez svojho hlasu, Donutil vie po slovesnky celkom obstojne a situáciu zachraňoval aspoň Jaro Filip, ktorý bol aj v živote hudobníkom. ()
Poněkud neslané nemastné, navzdory tématu. ()
Povídky: 1) Bicie (režie Michal Ruttkay), 2) Basa (Vladimír Štric), 3) Gitara (Kvetoslav Hečko), 4) Kapela (Michal Ruttkay). ()
Prekvapivo civilne zahraný príbeh bigbíťakov, ktorí chcú oživiť staré zlaté časy. Číra nostalgia pre nás, pamätníkov 80 tych rokov. Ošarpaná Bratislava, krčma Ponorka, účesy, súdruhovia, hudba, vzťahy, korupcia - to všetko vanie z tohto filmu. Filip dokázal, že bol všeumelec a Donutil bez prízvuku slovensky, klobúk dolu :) ()
Rockoví muzikanti (a nejen oni) to za minulého režimu neměli lehké. Jak se tito zakázaní umělci protloukali omezeným životem ukazuje tento film. Stejně jako pohled z okna na ty šedé paneláky byl to pohled dost smutný. ()
Film, který se nestal kultem, hořkost, která nezesládla, debutující režiséři před prahem revoluce, na něž (od té doby) jen prach a popel sedá... ()
"Nezabúdajte, géniovia, že aj vy sa zadusítě, ak si správně nenasadíte plynovú masku!" Tohle lehce komediální drama začalo výborně satiricky, potěšili Bez Ladu a Skladu a Zóna A, ale pak šla úroveň dolů a ve finále nevím, co tímto filmem chtěli tvůrci říct. ()
Zaujímavý poviedkový film od troch režisérov: Ruttkay-Štric-Hečko. Pričom každý z nich režíruje jednu časť príbehu. Vo filme si zahrala malú úlohu aj skupina Zóna A. ()
Reklama