Režie:
Lukas MoodyssonScénář:
Lukas MoodyssonKamera:
Marcel ZyskindHudba:
Jesper KurlandskyHrají:
Gael García Bernal, Michelle Williams, Sophie Nyweide, Marife Necesito, Tom McCarthy, Natthamonkarn Srinikornchot, Elmira Arikan, Peter Tuinstra (více)Obsahy(2)
Příběh nového filmu Lukase Moodyssona (Láska je láska, Lilja4ever) se točí kolem úspěšného newyorského páru – Leo (Gael García Bernal) a Ellen (Michelle Williams). Leo je tvůrcem vzkvétajících webových stránek a vkročil do světa peněz a velkých rozhodnutí. Ellen je oddanou lékařkou na pohotovostní chirurgii a obětovala své dlouhé pracovní směny zachraňování životů. Jejich osmiletá dcera Jackie tráví většinu času se svou filipínskou chůvou, což je situace, která nutí Ellen se zamyslet nad svými prioritami. Během pracovní cesty do Thajska Leo bezděčně spustí řetězec událostí, které budou mít dramatický dopad na všechny. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (124)
75% max. Dobré téma střetu vyspělého s rozvojovým světem. Rozlišnosti i společné problémy. Zahráno dobře, klasicky výborný Bernal, ale ani zbytek osazenstva nezaostává. Škoda hodně rozvleklého začátku a několika hluchých beztempových pasáží, prostříhání aspoň o 20 minut by tomu hodně pomohlo. Taky by to mohlo v silných momentech ještě přitvrdit. ()
Průměrný film, který se tváří vážně a snaží se ukázat, jak je ten svět zlý, a jak moc je důležitá funkční rodina. Hluboký dojem ale v divákovi nezanechá. ()
Zlatý Medvěd - výběr ()
Mammoth by si tu čtvrtou hvězdu i zasloužil, nebýt však té druhé poloviny filmu. Snímek je totiž zbytečně natahován a námět několika propojených životních příběhů, zde navíc kontrastujících mezi bohatstvím a chudobou spojenou s láskou ke svým dětem, je už také trochu ohraný. Na Mamuta se sice příjemně kouká a někdo se dokonce může několikrát během sledování filmu i vrtět v rytmu elektronické hudby: Ladytron - Destroy Everything You Touch, ale není dostatečně důrazný nebo šokující a neobsahuje dokonce žádné zvraty. Je to jen sociální odraz dnešní konzumní kapitalistické společnosti odvrácených stran naší planety. Na druhou stranu jsem však rád, že není dílem tak depresivním jako byla Lilja 4-ever z roku 2002. Nenáročným divákům se bude jistě líbit, mě však nechal celkem chladným, nezanechal hlubší otisk a tak si vysloužil jen slušné tři hvězdy. (6/10) ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $9,580║Tržby Celosvetovo $1,817,161║ ()
Podla uzivatela Blizzarda sa bude tento film pacit vraj len nenarocnym divakom. Ja som naopak divak velmi narocny a musim povedat, ze presne tento typ filmov je to, co by som nevymenila za ziadne ine. Presne tieto filmy mi pripominaju to, kde zijeme, ako zijeme a ake su nase vitazstva a prehry. Kazdy si urobte vlastny nazor, ale ja vyjadrujem maximalnu spokojnost. ()
"Mamut" měl veškeré předpoklady, aby byl esencí festivalového midcultu a snobácké exploatace. Z pomyslného výčtu vděčných prvků už vlastně chybí jen smrtelná choroba (najdeme zde třetí svět, děti, migrace, pohodlí a zpovykanost Západu, rozpad vazeb v rodině, polarita bohatství a chudoby, sexuální turismus). O to větší překvapení skýtá formálně vytříbený a uhrančivě empatický výsledek, který se graciézně vyhýbá zásadním prvoplánovostem a namísto obvyklé doslovnosti nechává diváka zacházet v myšlenkách za předkládané sekvence a domýšlet problematickou kauzalitu vztahů mezi rodinou a finančním zajištěním v moderním kapitalisticky definovaném světě. Dokonce si i dovolí hořký dovětek, který namísto ukolébavky dává publiku políček v podobě nemožnosti navzdory katarzi opustit statut quo. ()
nemohu říci, že bych to nečekal, ale přesto byl poslední film Lukase Moodyssona docela překvapeným ukročením z dosavadního směřování jeho tvorby. velmi příznivým ukročením, nutno dodat. zatímco Láska je láska (Fucking Åmål) byl velice standardní, neobjevný film o problémech dospívání a jeho sympatie pro homosexuální zamilovanost dávno není revoluční, tím spíše ne v Moodyssonově domácím kulturním kontextu, o málo zajímavější a zručně natočená Lilya 4ever se poněkud ztrácí v záplavě tendenčních klubových prvoplánovostí o nuzných sociálních poměrech a lidské podlosti. stejně jako drtivá většina festivalové tvorby byly oba zmíněné Moodysonovy filmy přes jisté postřehnutelné kvality poněkud ploché a povrchní pojetím svých námětů. na rozdíl od Mamuta nenabízely prostor pro hlubší kontemplaci nastíněných obsahů, ačkoliv se jim dařilo působit neumělými emocemi. Mamut se rovněž chápe velice závažného a velice aktuálního, kosmopolitního tématu a chvála bohu, nesnaží se o nedosažitelné – vyřešit ho, nesnaží se ani o zbytečné: zhodnotit ho, vlastně nedělá nic jiného, než se své téma pokouší formulovat, poozřejmit povahu hodnot, které se na něj váží, a výsledkem popřípadě podněcovat, oslovit, znejistit, vytrhnout z utkvělého způsobu nahlížení na dané věci. v cestě tomuto cíli musí ustoupit dokonce i konvenční výstavba děje. vnější události jsou zde redukovány na několik málo více či méně významných momentů. po většinu trvání filmu se lidově řečeno “nic moc neděje”. přesto nelze říci, že by se film neposunul z počátečního bodu. Mamut transcenduje prvotní zájmy o v uvozovkách "pouhé" aktuální ekonomické a sociální otázky, konzum, komercionalizaci, kapitalismus a další v daleko hlubší univerzální tajemství, týkající se rodiny, věrnosti, lásky a štěstí. aktuální témata jsou povrch, zatímco jádro tvoří ta nadčasová, kterým se sociálně-politické otázky postkapitalistické globální ekonomiky a životní úrovně stávají unikátním kontextem. hledisko, kterým se ke svým tématům upíná Moodysson, tedy není zdaleka tak banální, jak jsme zvyklí z převládající produkce, kde znamenají výše vyjmenovaná slova jen obecné pojmy, zatímco zde představují hodnoty. Mamut díky Moodyssonově vhledu dospěl mnohem dál, než samotný námět zdánlivě umožňoval. namísto dalšího klubového pokusu o ostražitou společenskou kritiku a laciné dojetí publika se zde sluší hovořit o umělecky kvalitním snímku. ()
Mohu dát filmu plné hodnocení kvůli jedné jediné scéně? - Můžu, co by ne. ()
Pod poněkud matoucím názvem se skrývá citlivě zrežírované a zahrané drama o tom, jak velkou roli v našich životech a vztazích hraje faktor času a vzdálenosti. Mladí manželé zahraní Gaelem Bernalem a Michelle Williams mají všechny důvody cítit se šťastně a bezpečně, jsou materiálně zajištění, mají dobrou práci a perspektivu, spojuje je navíc pouto nejsilnější - dítě. Náročná práce ale způsobuje váznoucí komunikaci a když musí partner odcestovat na služební cestu do dalekého Thajska, dojde k nečekanému milostnému románku. Chvilkové poblouznění sice skončí s novým startem letadla a návratem domů, připomíná ale riziko, kterému je vystaven každý, kdo podstupuje dlouhodobé odloučení. Své by o tom mohli vyprávět příslušníci řady povolání. Film vypráví o tom, že to krásné, co se mezi partnery odehrává, je křehké a nemusí mít dlouhé trvání. Bývá dané omezeným časem a prostorem. V tomhle případě nebyly ztráty tak velké a bolestné, ale nemusí to tak dopadnout vždycky. Celkový dojem: 80 %. ()
„Vidíš to bílý? Víš, co to je?“ - „Co?“ - „Mamut. Slyšíš dobře. Ten chlupatej slon, co vymřel před pěti tisíci lety nebo tak nějak. Teď podnikají výpravy na Sibiř a ty zmrzlý zvířata vykopávají. Jejich kly pět let vysoušejí, až pak je můžou uříznout a dělat intarzie.“ - „Mamut...“ - „Nejlepší pero na světě. Za tři tácy.“ Nemůžu si pomoct, ale kupříkladu oproti režisérovým předchozím filmům Lilja či Společně jsem byl u Mamuta emocionálně mnohem méně zapojen. Základní problém definovaný jako rodiče nemají na své děti čas kvůli práci (a to bez ohledu na sociální status) mi tu vychází poměrně banálně. Tím spíš, když všichni v tomto filmu si na své děti chtějí udělat čas (v reálném světě kolem sebe vidím totiž úplně jiné důvody). Příběhově jsem se sice nenudil a herecky to také špatné nebylo, ale film mi nenabídl nic, co by mnou víc hnulo. Samotný závěr pak zřejmě měl nabídnout jistou naději, osobně si ovšem myslím, že se téměř vše brzo vrátilo do starých kolejí (a třeba takový „přešlap“ manžela vyšuměl do prázdna). Dávám čistý průměr. ()
| Scenár: Lukas Moodysson | Hudba: Jesper Kurlandsky, Erik Holmquist, Linus Giertta | Produkcia: Lars Jönsson | Distribúcia: Sonet Film | Rozpočet: 10 miliónov $ | ()
Po přečtení zdejších ohlasů jsem měla trochu obavy, ale v tomto případě se opět potvrdil fakt zcela opačný. Nenechat se příliš ovlivnit jak negativními, tak kladnými komentáři, snímek na Vás může často zapůsobit přesně opačně. To je právě i případ Mamuta. Ve dvou hodinách stopáže jsem nenašla místo, které by mě nudilo, nebo bych měla pocit, že je obsahově prázdné. Snímek je krásně a citlivě ztvárněnou ukázkou jedné obyčejné rodiny a zpracovává aktuální témata. Stereotyp, konzumní styl života, moderní vybavení, prací zaneprázdnění manželé, dorůstající dítě, které své rodiče sotva vidí, odcizení a citové strádání. Stačí však jedna pracovní cesta Lea Vidalese do Thajska, která spojí mozaiky několika různých osudů, a nově získané skutečnosti a zážitky oběma manželům změní pohledy na svět okolo nich, i na ten, v němž žijí oni. Opět dokonalý Gael García Bernal i přirozená Michelle Williams. Nádherná scéna, když se Gael setká se slonem. Není třeba žádných slov, stačí ten pohled... Pro některé možná chladný, prázdný a dlouhý film, pro mě skvělý a osobitý filmařský zážitek. Velmi výstižný a podnětný komentář uživatele Radocation. ()
Práca, ničiaca vzťahy medzi rodičmi navzájom, medzi rodičmi a potomkami a tiež zdravie potomkov. Realisticky, presne, v paralelných príbehoch členov a opatrovateľky jednej rodiny. Poznámka: Sloboda a jej miera spočíva v miere možnosti človeka robiť si počas svojho života to, čo naozaj chce, ako to chce a kedy to chce (do tejto práce pritom plnohodnotne patrí aj ničnerobenie, túlanie sa, vzdelávanie sa, čítanie čohokoľvek, chov zvierat, výchova detí a podobne). Zároveň sloboda spočíva v miere akou štát (obec, komunita) túto činnosť alebo aj nečinnosť odmeňuje zhruba rovnocenným dôstojným životným zaopatrením. Pokiaľ k tomuto nedôjde, sloboda nikdy nebude. Do akej miery je to umožnené bez straty ľudskej dôstojnosti robiť dnes, taká je miera slobody jednotlivca. Samozrejme, existovalo by aj obmedzenie vo výkone ne/činnosti, spočívajúce v zamedzení ubližovania živým tvorom. ()
Takový běžný kritický film o globalizaci a o tom, jak matky opouštějí své děti a myslí si, že je to pro jejich dobro. ()
Hodně hluboký kalich plný hořkosti života druhých u kterého záleží jen na tom, jestli jsme ochotní jej přijmout a vypít. Já ochotný byl, i díky vybrané podmanivé hudbě. Jen doufám, že film zůstane filmem a s životem samotným se mi nebude nijak míchat. ()
Taky mě jako malou bavilo zkoušet, jak moc se dá natáhnout rozžvýkaná žvýkačka než praskne. Škoda, že ve filmu pokusy tohoto typu už tak zábavné nejsou. ()
Nezaujímavé, nezáživné a hrozne ploché. Námet ma tiež neoslnil, nič svetoborné. V poriadnej dráme to funguje asi tak, že sa najskôr načrtnú príčiny a potom prídu na rad následky. Tu síce niečo z príčin bolo, ale k následkom sa to už neprepracovalo, resp. bolo to šlendriánsky odbité, vrátane samotného záveru. To mi prišlo ako keby tam hlavnú rolu hrala tá filipínska gazdiná. Nuda a veľké sklamanie. 50/100 ()
Těžko bych k tomuto filmu mohl dodat něco nového, co už tady nezaznělo; velmi se mi líbí například komentář uživatele "JFL", s nímž se plně ztotožňuji. Takže asi tak. ()
Mamut rozhodně není film pro každého. Také ale nemůžeme jeho seriózností omlouvat pomalé tempo, které po čase začne nudit. Bergmanovy filmy taky nejsou žádní rychlíci, přesto si je ale budete dlouho pamatovat. Zasáhnou vás a Smrťáka hrajícího šachy se budete tajně bát, až dokud ho sami na sklonku života nepotkáte. Mamut ale vcelku není nic extra. Jedná se o výborné drama, které nám ovšem nemá co víc nabídnout, než co už jsme viděli ve stovce jiných provedení. Pro fanoušky evropské tvorby zajímavý počin, pro diváky, co očekávají víc akce, nepříjemný zážitek. (Ano, já jsem fanoušek evropské tvorby…) ()
Reklama