Režie:
Marie PoledňákováScénář:
Marie PoledňákováKamera:
Martin DubaHudba:
Petr MalásekHrají:
Kamila Magálová, Jiří Bartoška, Eva Holubová, Oldřich Kaiser, Nela Boudová, Roman Vojtek, Martha Issová, Filip Antonio, Jakub Grafnetr, Jaroslava Adamová (více)Obsahy(1)
Helena Altmanová je sympatická profesorka francouzštiny a literatury na gymnáziu. Patří k oblíbeným pedagogům, díky zdravému nadhledu si rozumí se studenty i kolegy ve sborovně. Zato její soukromý život je plný překvapení. Soužití v jednom bytě s bývalým manželem, úspěšným spisovatelem Karlem, problémy ovdovělé sestry Kristýny, manželské karamboly syna Adama i pozdní lásky babičky Alžběty - to všechno Helenu zaměstnává natolik, že jí na vlastní život a vlastní city jaksi nezbývá čas. A přesto jednoho dne přijde to, co obvykle přichází, když už jsme na sny rezignovali. Helena se za pohnutých okolností seznámí s lékařem záchranné služby Františkem. A úplně normálně a naplno se zamiluje! Začíná bouřlivý příběh plný vášně, rozchodů a návratů, v němž vztah zamilované dvojice plánovitě či neplánovaně komplikují jak partneři, tak další členové rodiny. Na otázku, kde hledá náměty, scenáristka a režisérka Marie Poledňáková odpovídá: „Je to jednoduché, náměty leží na ulici, stačí se shýbnout,“ ale vzápětí dodává: „Já už jsem si plánovala jen bezstarostné užívání života, těšila se na cestování, na nové zážitky a objevy. Opravdu jsem neměla zájem chodit po ulici, natož se shýbat! Jenže pak tam leželo … NĚCO… čemu neodoláte, co musíte uchopit, musíte do toho jít, bezhlavě a naplno. A to byl začátek projektu Líbáš jako Bůh. Už léta jsem nepsala tak rychle a spontánně. Inspirací mi byly situace, které se odehrály dnes, včera nebo před třiceti lety a na které nikdy nezapomenu,“ přiznává se autorka této úspěšné české komedie. „Ve scénáři se otiskly moje zážitky, příběhy přátel, kamarádů i dětí a dokonce i situace, jejichž tvůrcem je můj vnouček.“ V hlavních rolích Kamila Magálová, Oldřich Kaiser, Jiří Bartoška a Eva Holubová. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (868)
Banda nesympatických postav neustále někam běží, padá, něco rozbíjí, píše sms, hádá se a usmiřuje, jezdí sanitkou...A tak pořád dokolečka dokola. Líbáš jako Bůh není tak katastrofální, jako předešlý film paní režisérky, ale do zábavnosti a hlavně uvěřitelnosti třeba Stoličky jí chybí hodně. Pokud je vám padesát, máte vagínu a rozum patnáctileté puberťačky, vzhůru do kina. Pro nás ostatní v tom filmu bohužel nic není. ()
Jediné co mi příjde opravdu k smíchu je ten fakt, že tohle bylo zvoleno komedií roku. To je asi jako by v Americe zvolili nejlepším filmem za rok 2005 "skvělý" opus Varan vs. Kobra. To jen tak na úvod. Často tady mnoho recenzentů hýří ve svých recenzích k všelijakým komediím větami typu "Ani jednou jsem se neusmál" apod. Význam této větě ale dal skutečný smysl až snímek Líbáš jako Bůh. Film o jedné hlášce, s trapnou Lucií Bílou v titulcích, s nudným a všedním dějem, ve kterém hrají hlavní roli mobilní telefony (celé to působí jako takové Vodafone vánoce). SMSky lítají vzduchem až z toho bolí za krkem, konec filmu vypadá v nenávratnu a celé to vlastně nedopadne nijak. Takže diváci odcházejí z kina ukojeni a já ten film upřímně nesnáším, ale rozhodně ce cítím jako vítěz, že jsem to dokázal nějak dokoukat. PS: Dost se divím "Bambulce" Kaiserovi a "Tesákovi" Holubové, že se dokázali něčemu podobnému propůjčit. Český vtip je když se Kaiser, který drží v ruce šálek s čajem, podívá na hodinky a ono se mu to vylije. PS2017: druhá projekce dopadla už lépe, přecejen stárnu a mírně infantilním. 40% ()
Mno. Bylo to totálně .. z neživota. Fakt špatný. Ani sofistikovaně a silácky kopat se mi do týhle mrtvoly nechce. Dokoukal jsem to do konce. Jsem převelice odolný muž. ___ S humorem, laskavou ironií a pochopením vypráví Marie Poledňáková příběh, který mohl prožít kdokoliv z nás. Nebo ještě prožít může. Vždyť lidská touha po lásce je nekonečná... - A tohle probíhalo jako kde? ()
Tak jo, Marie, dala jsem Ti šanci, přestože Tvá tvorba bez okovů totality nestojí ani za klokaní pšouk. Celých 20 minut jsem vejrala, v ksichtu se mi nepohnul ani sval, rty zachovávaly neutrální přímku... maximálně se občas podrážděně pokřivily. A potom jsem se položila na otázky: proč tady dřepím, co mi ten film dává? Odpověď se dostavila okamžitě: dává mi nudu, otrávenost a chvilkové momenty nasrání (vždyť která vymaštěná lulina skočí prakticky bezdůvodně před rozjetou houkající a blikající sanitku?, proč tuhle rychlou záchranku ostatní auta předjíždějí? atd.). Nevím, proč ses po plyšové revoluci na 17 let odmlčela, Marie, je však náramná škoda, že jsi ticho přerušila infantilními, neartikulovanými skřeky ve stylu "Jak se krotí krokodýli" nebo "Líbáš jako bůh". A to si kuř, že "Líbáš jako ďábel" důsledně vynechám - i filmový sadomasochismus má své meze. ()
No, sice si dokážu představit usmívající se babičky a maminky, sledující tenhle skvost, ale se mnou to tedy zamávalo jinak. Pozorování dvou čtyřicátníků (nebo podobných "tníků", už nevím), jak si dvě hodiny posílají neuvěřitelně klišovité esemesky, bude stěží pro někoho vrchol dne. Chemie ústřední dvojice vás svým smradem vyhání z místnosti a občasné herecké výpady pana Kaisera mě nutily myslet si, zda se někdo na place definitivně nezcvoknul. Líbáš jako Bůh je film trapný od začátku až do konce. Místy méně, jindy nehorázně. "Humorné" eskapády (zejména ty na chalupě) mají intelekt tříletého dítěte a pokud vaše poslední pozorné mozkové buňky neodstřelí ony, možná válku s paní Poledňákovou vyhrajete (a dokážete to dokoukat do konce). Dobře vám tak. Jedinou dobrou postavou je Karel Jiřího Bartošky, ten ale jako by sem propadl z jiného filmu. Takže hlavně za něj jednu trapnou hvězdičku. ()
Hmm, hodně, ale opravdu hodně dlouho jsem váhal mezi 2 a 3, abych nakonec dal za zásluhy všech účastných ty 3. Ale nezaslouží si to ani jeden z nich. Sestava jak z Rodinných pout, výkony podobné, tu a tam vtip, který jsem slýchal jako dítě, takže dávno, a tak. ()
Paní Poledňákové klesá s věkem i míra soudnosti... a taková to je režisérka!!! :-() ()
Opravdu nerad přiznávám, že to nebylo zas až tak špatné, jak slabé bylo mé očekávání. A je mi to líto. Poněvadž ze zásady nemám rád komerci, nelíbí se mi sledovat koktejl všech tváří, které se den co den objevují v reklamách či na titulních stránkách bulvárního tisku. Jenže co s tím, když to drtivá většina lidí přijímá za zábavu a umění? Pokud někoho těší vkládat energii do takovéto práce a živit se tím, je mi ho líto. ()
Slabé. Nacpat do filmu oblíbené herce s tupým scénářem prostě jen díky těm hercům nemůže fungovat i kdyby se snažili sebevíce. Humor mi navíc místy přišel až Troškovský, takovéty rádoby humorné scény pro jistotu doprovázené humornou hudbou fakt nemusím. Možná, že se tomu někdo v kině smál, ale mně to přišlo trapné. Jo, kde jsou ty časy, když mně s Poledňákovou bavil svět... Dvě hvězdy za snahu a pár vtipných dialogů. * * ()
Kamila Magálová a jej čeština je rovnako otrasná ako celý film. 5% - Odpad! ()
na to ti sere Bílej Tesák. ()
Tak neříkám, že jde o nějaký zázrak,ale že by si tahle komedie zasloužila odpad, no nevím. Dle mého jde o film, u kterého se dá solidně pobavit a těch 110 minut jde v pohodě vydržet. Takže kdo nečeká vyloženě umělecké dílo a chce vidět několik oblíbených českých herců pohromadě, ať jde do toho. ()
Keď už tu musela hrať Magálová, nemohla aspoň hovoriť po slovensky? Tá jej slovenčeština sa nedá počúvať. Okrem toho hrá strašne a prekvapil ma aj žáner - komédia, keďže mne to vtipné rozhodne nepripadalo. ()
Horší už je snad jen Panic na nic :-) Pff, musela jsem si to dát na třikrát a stejně jsem do konce nedoválčila. Kariéra paní Poledňákové mi připomíná jiný český titul, na který se budu dívat daleko raději opakovaně, než na tenhle zázrak jednou. ()
po umělecké stránce je to opravdu bída, otravná komerce je víc než doočíbijící a některé vynucené (pravda leckdy docela dobré) hlášky působí místy dost křečovitě... proč tedy 3,5 hvězdy? prostě jsem se v tom kině NEDOKÁZAL NESMÁT! nutno tedy vyzdvihnout pramalá očekávání, lístek zdarma a medovinovou podporu nálady... vidět to doma, zřejmě bych hodnotil níže, vidět to za dvacet let, zřejmě výše. takže to zatím nechám na 70%. ()
Viděno ve Francii v oblasti Provance/// Obsazení 7/10 Děj 8/10 Hudba 9/10 Prostředí 7/10/// +výborně mi sedla hudba, zábavné jak scény tak i postavičky, Milan Šteindler ani nemusí mluvit :), z filmu čiší pohodová nálada a atmosféra, hlášky ve filmu -později už docela zdlouhavé a opakující se a začíná to mírně nudit/// Možná to bylo tou oblastí kterou jsme při sledování filmu v autobuse na malé televizi projížděli a možná to bylo taky tím, že jsme se kolektivně smáli...ale rozhodně mi film zpříjemnil cestu při mé dovolené na kole po Švícarsku, Francii a Itálii. Ale to jsem odbočil abych se pochlubil a taky vysvětlil ten dlouhodobý výpadek v mých komentářích. Teď zpět k filmu. Děj je vlastně velice "laciný" a šitý na míru průměrnému divákovi, který nehledá nic jiného než jen rozptýlení a zábavu. Osobně si myslím, že pokud na tuhle notu přistoupíte z filmu zklamaní určitě nebudete. Některé postavičky se chovají dosti nepřirozeně, jiné naopak jako by sem ani nepatřili. Být to trošku dříve zakončené a lépe uzavřené skoro bych neměl výhrady. I tak jsem se ale příjemně zabavil./// Celkem 79%/// ()
S Poledňákovou to už lepší asi nebude. ()
Jedna hvězdička za všechny ty kvalitní profesionály co dokázali tohle zvěrstvo Marie Poledňákové dostat aspoň do podprůměru. ()
Odpadní film si představuju docela jinak, ano, je to zcela nenáročné, nemá to žádnou hlubokou myšlenku, ale je to romantická komedie, od které neočekávám hloubku Sartra, leč právě onu nenáročnou zábavu. Splnilo se mi. ()
Klasika, Poledňáková... Celý film tam nadrbe malými smradmi, do huby im strčí tak hlúpučko trápne texty, že z tých deciek urobí mega neznesiteľných debilov a srdce je potom bôľom nasiaknuté, že nad akou smutne trápnou hovadinou ste zabili takmer dve hodiny! No i napriek tomu nie som až tak prísny vo svojom hodnotení, pretože nad pár hláškami Nely Boudovej som sa zasmial. Výsledný verdikt: bolo to všetko iné, len nie vtipné a bolo mi ľúto, že v tom hrala Eva Holubová! ()
Reklama