Režie:
Goran MarkovičScénář:
Goran MarkovičKamera:
Radoslav VladičHudba:
Zoran SimjanovičHrají:
Tihomir Stanič, Mira Furlan, Dragan Nikolič, Slavko Štimac, Josif Tatič, Emir Hadžihafizbegovič, Sergej Trifunovič, Bogdan Diklič, Nada Šargin, Senad Basic (více)Obsahy(1)
Děj filmu se odehrává v první polovině 90. let v době občanské války v Jugoslávii. Herci bělehradského divadla dostanou nabídku absolvovat turné po Republice Srbské v Bosně a Hercegovině. S vidinou slušného výdělku vyrážejí na cestu. Po příjezdu na místo přichází rychlé vystřízlivění. Město, do kterého je přivezla vojenská dodávka, je pod nepřátelskou palbou. Navíc dostávají nesnadný úkol - kulturně povznést srbské vojáky těsně za frontovou linií. Ti jsou ale velmi nevděčným publikem a divadelní představení končí fiaskem. Zhýčkaní herci se bezprostředně poté rozhodnou pro útěk domů. Cesta, po válkou zmítané Bosně, při které se potkávají postupně s bojovníky všech válčících stran, se pro ně stává bojem o přežití. Zachránit je mohou pouze jejich herecké schopnosti... (Balkanfilm)
(více)Recenze (10)
Další z mnoha srbských reflexí jugoslávského konfliktu, tentokrát neotřele využívající divadelního prostředí. Turné tu je prostředkem, který nám umožní spolu s protagonisty (neplánovaně) procestovat všechny strany konfliktu. Postupně se tak setkáváme se Srby, Chorvaty a Muslimy. Jediné, čím se vojáci jednotlivých etnik na první pohled liší, jsou uniformy. Mluví téměř stejnými jazyky, neodlišují se ani kulturními nároky a všichni si rádi oddechnou u povedeného divadelního představení. Válečné prostředí je tu vykreslováno jako něco absolutně nepochopitelného a zbytečného. Negativně se snímek krom samotné války staví i k srbské straně a za hlavní důvod konfliktu považuje přehnaný srbský nacionalismus. Kritický pohled je ovšem buď shazován díky komediálním scénám, nebo vystupuje do popředí skrze zápornou postavu a míří tak spíše na určitou sortu lidí. Snímek je dramaticky soudržný zejména díky použití žánru road movie. Ten se díky zajímavému uchopení ukazuje příbuzný divadelnímu představení. Vyprávění je epizodní, a jednotlivé fáze přesunu mezi hlavními lokacemi jsou koncipovány většinou jako mírně dramatická intermezza. Jistá teatrálnost a jemné použití humoru nejsou vůbec na škodu a spíše příjemně osvěžuje jinak nepříliš uchvacující dějovou linii. Zajímavý je i závěr, který jakoby vyznívá do prázdna, nic nekáže, a vrací protagonisty zpět do jejich přirozeného prostředí, nicméně z atmosféry a předcházejících několika minut je jasné, že tohle turné všechny značně ovlivnilo. ()
Arkan, jako živej a píseň jeho manželky Cecy vyprovodila Chorvatského “dobrovolníka” do minového pole: ” Zagrli me i podji putem kuda idu kukavice pratice te moje oci lutalice zensko srce nezno poput lastavice sto od bola ugine Zagrli me, samo jednom covek budi, ne lazi me ako odes nikad vise ne trazi me samo napred, ne muci se, ne gledaj me ja odavno slutim sve Ref. Kukavica, nisam znala da si takva kukavica sa mnom spavas druga ti je nesanica bojis se da priznas to Kukavica, ti si samo jedna vise kukavica mislis da sam ona ista devojcica koju laze bilo ko Ref. “. Tohle je neuvěřitelně vyprávěný pŕíběh. Dávám rozhodně pět zraněných vojniku 🤕🤕🤕🤕🤕 ()
Naši divadelní herci mají teď těžkou situaci, že nemůžou hrát, ale i přes to si troufnu říci,že s těmito ze Sbrska by neměnili. Je to taková srbskou mentalitou vyprávěná ukázka válečné situace počátkem 90. let v Srbsku. Film měl zjevně malý budget, protože tý výbuchy, to bylo jak silvestrovské petardy a umělá mlha byla snad všude. To však nemění nic na faktu, že některé scény byly velmi silné. ()
"Co se to kurva děje?" "Ále, to jsou jen výbuchy min. Běžná věc při přechodu pohraničního koridoru." "Ach tak." ____ Naprosto výborný srbský road-movie, které s náležitou komediální nadsázkou a lehce absurdní perspektivou pojednává o jugoslávském konfliktu - a to nijak pejorativně. Jednotliví protagonisté jsou zde totiž tzv. letmí nezávislí pozorovatelé a pomyslné indiferentní figurky poznávající různorodé karikatury a výjevy na emeritní šachovnici dějin - snímek je tak jistým temporálním průřezem mapující dané historické milníky prostřednictvím takřka bezchybného teatrálního humoru a satirické interpretace - včetně všeobecně vzatých strastí a radostí putovního divadelního spolku, které v resumé tvoří náramnou festivalovku, jejíž repetitivní ústřední hudební motiv z palice dlouho nevyženu. Желети Балкан буде вечан! Jadranka navždy zůstane v našich srdcích! 💝 .... VERDIKT: 8,1 Исламистички пичкe z 10 [#46.LFŠ] ()
Môj kolega tam vredy bol. Ako vojak UNPROFOR. Raz opravili zvonicu a pripevnili na ňu strhnutý zvon. Na druhí deň našli na tom zvone obeseného miestneho kňaza. Potom zase vyčistili (od mŕtvych) a opravili jednej rodine studňu. Na ďalší deň bol na studni za ruky pribitý "gospoda" - tak, aby videl, ako mu pred očami znásilnili ženy z rodiny, urezali im uši a zabili. Jeho nechali pomaly vykrvácať, aby si to poriadne "užil". Takéto veci tam neboli výnimočné a diali sa na každej strane. Je tragédiou, keď sa ľudia nechajú nabaláchať rečami o výnimočnosti svojho rodu, potom dostanú do ruky samopal - a prestanú byť ľuďmi... ()
Galerie (19)
Zajímavosti (3)
- Celosvětová premiéra proběhla 30. srpna 2008 na Mezinárodním filmovém festivalu v Montréalu. (Varan)
- Natáčelo se od 21. prosince 2007 do 27. února 2008 v Srbsku a Bosně a Hercegovině. (Varan)
- Turné se natáčelo v domě, ve kterém v Bosně žil Tihomir Stanić, na jevišti Domu kultury, na kterém hrál jako dítě. (ČSFD)
Reklama