Režie:
Laurent CantetKamera:
Pierre MilonHrají:
François Bégaudeau, Agame Malembo-Emene, Angélica Sancio, Valérie Benguigui, Louise Grinberg, Farida Ouchani, Rabah Naït Oufella, Olivier Pasquier (více)Obsahy(1)
Žáci střední školy v jedné z problematických pařížských čtvrtí vedou dialogy s učitelem prosazujícím neobvyklé výchovné metody. Film byl natočen dle autobiografického románu Francoise Bégaudeaua, který si také společně se skutečnými učiteli a žáky ve filmu zahrál. (oficiální text distributora)
Recenze (221)
Třeba mě to až tak nebavilo, ale bylo to tak neskutečně udělaný... tak neskutečně... Tohle snad ani nebyl film! Vynikající! V.Y.N.I.K.A.J.Í.C.Í. Je to dost jasný? Tohle se prostě hned tak nevidí. ()
8,0/10 Pred pár rokmi si víťaznú trofej z Cannes odnášal Michael Moore iba kvôli tomu, že natočil film na aktuálnu tému. Tentokrát sa stalo niečo podobné - len politický kontext bol nahradený sociologickým - ale filmový divák aspoň môže cítiť rozhodne väčšiu satisfakciu ako v prípade Fahrenheita 9/11. ()
Škola tak jiná a přeci tak stejná. Člověk ve třídě těžko hledal pár dětí ze stejné země původu, ale taková je realita Francie. Krásně bylo ukázáno na problémy školství, které platí i pro naši zemi. Výborné bylo, že se ve filmu objevují jen neherci, protože oni nic hrát nemuseli, byli přirození, oni prostě takto žijí. Úžasná byla Esmeralda a hlavně pan učitel François. Obdivuji, jak se tvůrcům podařilo vykreslit autentické prostředí třídy. Doporučuji: budoucím i stávajícím učitelům a milovníkům Francie:-) ()
Bravurně vystižená ukázka školského systému, prostředí a rivality mezi žáky a učiteli, pravděpodobně nejlepší, jakou jsem kdy viděl. Zatímco v Gymplu jde o jakési zesměšnění této společnosti a je brané vcelku groteskně, tady si tvůrci dali obzvlášť záležet na co nejvíce reálném zpracování veškerých útrap a problémů, kterými kantoři i studenti procházejí a povedlo se jim to na jedničku (19/20). Ve skutečnosti to může působit i trochu depresivně, protože kdyby tohle člověk viděl, nemusel by si uvědomit, že se jedná o hraný film, jelikož herecké výkony jsou ze všech stran nezkritizovatelné, téměř autentické, že by se klidně mohlo jednat o dokument. Jakékoliv vtípky stranou, tohle je bráno smrtelně vážně. Jen se divím, jak to, že snímek není trochu známější, svou kvalitou by mohl bez problémů prorazit do úplné elity. Já sám jsem na něj ale přišel čirou náhodou... 90%. ()
To nejlepsi na tom filmu je cira skutecnost. ()
Drama ze skolnich lavic se cele odehrava v jedne ze trid tamejsi skoly na okraji Parize. Dve hodiny se dej toci kolem studentu a jejich profesora francouzstiny, coz je nebyvala porce, ale nenudi. Nybrz minutu po minute se divak cim dal vic zziva a dostava pod slupku vztahu - deti vs profesor. Temer dokumentarni pristup s velmi realistickym vyznenim dela se snimku nezapomenutelnou podivanou. 95% ()
Ve škole jsem ňákej ten rok strávil, ale takhle to tam nikdy nechodilo. Možná že to je dobře. Vymazlenej film, kterej na první pohled vypadá jako dokument, ale až na ten druhej je z něj cítit, jak propracovanej a do detailu vysoustruženej film to je. Kdo umí, umí a stačí mu k tomu čtyři stěny, jeden herec a banda výrostků. ()
Režisérsky velmi dobře natočené, i střihově. Celkově film je film na vysoké úrovni snášejíc mezinárodní měřítko. Tady se dá určitě hodně chválit. Problém je al příběh a jeho vyprávění. Film je dlouhý více než dvě hodiny a výsledkem je pouze rozpačitý konec, který vlastně ani nenabízí místo k zamyšlení. Snímek mohl být rozhodně o 40 minut kratší a výsledek by horší nebyl. Když to shrnu, tak v něm bylo přílišného vyučování (učitel vysvětluje žákům látku) a zdlouhavých záběrů po třídě. Proto musím dát tři hvězdy. ()
Nelze nesrovnávat s Magnuskovými Bastardy, i když se filmy setkávají v jediném bodě: učitel řeší, jak se vypořádat s pedagogickými úkoly nové doby. Kde český tvůrce vsadil na exploatační estetiku, svůj talent a "říkání věcí tak, jak jsou", Laurent Cantet trapně vyváženě mapuje složitý problém současných škol, které jakoby ztratily smysl a jež se potýkajícími s žáky, kteří možná nechtějí nic vědět. Výsledkem je film, který navozuje neokázale, ale naprosto mistrně v brilantní, nezjednodušující filmové zkratce, že se škola jak ji známe možná ocitá na konci. A že to nejspíš není vina buď ničí, nebo všech. Pro kantory povinnost, pro ostatní milost. ()
Kvalitní francouzské drama z prostředí jedné školy, jedné třídy, kde nejsou zrovna perfektní studenti. Zajímavé slovíčkaření se dostává až na hranice rasismu, nenávisti a hlavně vzájemného nepochopení ze všech stran a úhlů pohledu. A také ze stran jak studentů, tak kantorů, a v neposlední řadě i rodičů jednotlivých žáků. Byl jsem trochu zklamaný z takového nijakého konce, ale jinak to rozhodně stojí za vidění. I když se tam vlastně jen mluví.. Ale v podstatě nediskutuje, především dochází k hádkám a překřikování. Ale vystihnout se to podařilo velmi dobře. Nejzajímavější postava je jednoznačně role třídního učitele, který ač nedokáže skrýt svou nedokonalost ve svém myšlení a chování, se snaží ze všech sil rozhodovat správně. I když se to občas zkrátka nedaří... ()
Dráma zo školského prostredia, zaradená do zoznamu 1001 filmov, ktoré musíte vidieť, než umriete. Forma filmu (neustále detaily hovoriacich hláv v skupine ľudí, neistá ruka kameramana) mi príliš nesadla, dlho som s ňou bojoval, kým som si na ňu ako-tak zvykol. A pomerne dlho to bolo nezáživné aj po obsahovej stránke. Veď čo už ma môže zaujímať na tom, ako sa žiaci na hodine trápia s francúzskou gramatikou, alebo ako členovia učiteľského zboru riešia "závažné" problémy typu "káva nám zdražela o 10 centov". Postupom času sa ale vyvinie zaujímavá dramatická zápletka "učiteľ proti búriacim sa puberťákom", ktorá ma vtiahla do diania. Sympatizoval som s hlavnou postavou učiteľa, na ktorom mi imponovalo, s akým pokojom dokázal zvládať všetky tie vypäté situácie (taký "Ždímák" z filmu Vratné lahve (2007) by sa asi užmýkal k smrti). Na opačnej strane potom stojí nadmieru pestrá (pôvodom i povahami) skupina žiakov, ktorí mi, až na výnimky, až takí sympatickí neboli (podaktorí boli až neskutočne protivní, napríklad tá premúdrelá čitateľka Platóna by zaslúžila poriadne preplieskať). Vcelku zaujímavý a autenticky pôsobiaci náhľad do života jednej strednej školy, so psychologicky dobre prepracovanými postavami. ()
Jak už tady zaznělo, je to film, který je tak nějak nefilmový. Ani dokument, ani pořádný film s dějem a zápletkou. Prostě ani ryba ani rak. A s tím já se nějak nemohu smířit, protože to, co se před kamerou odehrává, zažívá každý učitel nebo student na praxi. Nevidím důvod se na to koukat ještě na filmovém plátně. Kór když to nepřináší žádnou hlubší sondu. S ohledem na prostředí, v němž se "příběh" (schválně dávám do uvozovek) odehrává, se nabízí soužití různých kultur ve škole. Pak by to třeba pro mne bylo přínosné. Takhle je to pro mě jen věrná napodobenina školního prostředí, za to právě 2*. ()
69%. Hraný dokument z prostředí průměrné střední školy v Paříži. Téma jistě zajímavé, pro mě je ale půda školy málo, já bych chtěl vidět i za hranice. Samozřejmě je to namířeno celé na školu a jají systém, proto se musely ukázat všechny situace, které tam mohou nastat (od pochvaly až po vyloučení). Například Die Welle je mnohem lepší tím, že jde i mimo školu. Každopádně, pokud toto má být obrázek průměrné francouzké střední školy, tak potěš koště. Učitel považuje Rakousko za zbytečný stát. Žáci se za celý rok naučili ve svém mateřském jazyce vytvořit autobiografii ve stylu ....mám 3 bratry a poslouchám rap. Baví mě flákat se po ulicích.... Pak zlaté české školství. ()
Když vezmu v potaz to, že filmy o školní mládeži, drzé vůči učitelům, nemám příliš v lásce (je to na jedno brdo, poprvé jsem byla víc než ohromená Nebezpečnými myšlenkami, ale od té doby jsem už nic lepšího neviděla, ani Mezi řádky už nebylo ničím novým), Mezi zdmi si moji pozornost získalo. Líbil se mi třídní učitel, slovní přestřelky mezi žáky a samotná francouzština. Tak trochu dokument. ()
Vidím paralelu aj v názve aj v štýle filmu s filmom medzi riadkami, ale žiaľ musím povedať, že ten sa tvorcom vydaril omnoho lepšie, ako tento snímok. ()
Jak nemám většinou rád ukecané filmy, tady mi to vůbec nevadilo, protože pořád tam bylo napětí. Celý film působí neuvěřitelně autentickým dojmem. ()
Naturalistický nepřikrášlený pohled na třídu, která se skládá především ze samých imigrantských dětí. A do toho je hozen mladý učitel, který tyhlecty děti, kteří mu házejí klacky pod nohy a neustále ho popichují, dráží a vše co se jim nelíbí otočí proti němu. A pan učitel se snaží ty problémi řešit a vyrovnávat se s nimi. Film s minimalistickým stylem, nebál bych se říct až dokumentární kamerou. A jak jednou pronesla jedna moudrá osoba, méně znamená někdy více. ()
Thema zajímavé. Postavy (kromě učitele) poněkud nudné. »Storka« průhledná od začátku do konce. Nuda, nepřekvapující, neinovativní, nenápadité. ()
8/10 - Nemohl jsem si pomoct, ale když učitel poslal problémového studenta k headmasterovi na kobereček za to, že mu tykal, vzpomněl jsem si na Tomáše Matonohu a tuzemský Gympl :-). Kdepak, Mezi zdmi není vorlovská groteska; ale na druhou stranu ani žádná drsná, rádobyšokující sonda do života nějakých mladých gaunýrků či gaunerů, kteří na závěr zabijí učitele nebo přivedou nebohou pančitelku do blázince. Přesně, jak napsal Renton stručně, jasně, výstižně dvěma slovy - středoškolský realismus. ()
Tento polodokument mi dal totální pocit zhrození nad situací ve školách a nad neustálým zhoršování a přílivem nejen imigrantů. Nevím jestli to takto je i mimo Francii (myslím, že ano), ale v Česku je to obdobné. Sám někdy kulím oči, když slyším co se na školách děje a to jsem docela čerstvým absolventem. ()
Reklama