Kamera:
Pauli SipiläinenHudba:
Timo HietalaHrají:
Rauno Ahonen, Mikkomarkus Ahtiainen, Frank Biermann, Jussi Brech, Mikko Bredenberg, Riko Eklundh, Marc Gassot, Marcus Groth, Johan Hallström (více)Obsahy(1)
Píše se rok 1944, předposlední rok války. Rudá armáda Sovětského svazu se chystá k mohutnému úderu proti nacistickému Německu a jeho satelitům a spojencům. Mezi spojence Německa patří i Finsko. Země tisíce jezer nebojuje za německou světovládu, ale za návrat svého území ztraceného v Zimní válce. Nyní Finsko čeká tuhý boj, který může rozhodnout o jeho nezávislosti. Naštěstí finské armádě a švédským dobrovolníkům velí výborný stratég a zkušený maršál Carl Gustaf Emil Mannerheim (Asko Sarkola). (Ampi)
(více)Recenze (41)
Ďalší z fínskych vojnových filmov z bojov proti Sovietskemu zväzu. Film točený s prvkami dokumentaristiky ktorú mali pripomínať občasné čiernobiele zábery. Je to film o najväčšej (mimochodom víťaznej) bitke ktorú Fíni pri Ihantale vyhrali a po ktorej rusi odtiahli domov a v septembri podpísali prímerie. Treba poznamenať, že na ZIMNÚ VOJNU tento film už nemá. ()
Velice klasicky natočený film kombinovaný s dokumentem, kde malé dějiny , tedy osudy několika vojáků jednotek v první linii, ilustrují velké dějiny, tedy obranu Karelské šíje Finy před vpádem Rudé armády. Tvůrci naštěstí nepodlehli amerikanizaci natolik, aby učinili válku obrazově co nejefektnější. Takže žádná pseudodokumentární roztřesená kamera, žádné zpomalené záběry podmalované patetickou hudbou. Takto je to syrovější a věrohodnější, čemuž napomáhají i nečetné originální dokumentární záběry do filmu zařazené. Nicméně našinec, vyrostlý na sovětských válečných filmech, měl zprvu problém fandit vojákům v německých přilbách a s hákovými kříži na tancích, kteří byli spojenci Hitlerovi, byť je mu známo, že se s ďáblem spojili, aby satanovi unikli ze chřtánu. Na druhou stranu, když už se s finskými vojáky identifikoval, došlo našinci, jak psychicky drtivě zní pokřik urrrrááá, který se nese od zdánlivě nekončící masy rudoarmějců. Jen je ten film trochu nepřehledný. Vinu na tom mají jistě i ta nevyslovitelná finská jména a neustále stejná placatá smíšeným lesem porostlá krajina, v které lze jistě zabloudit raz dva. ()
Koukám, že nejsem jediný s rozporuplnými pocity... Vysoce cením historickou věrnost prostředí, zbraním, uniformám, a technice. Také jsem nadšen, že vznikl snímek z tohoto ne až tak známého konfliktu. Neznalý divák může mít dokonce chvilku problém se identifikovat s tím, že ti, - jejichž uniformy hodně připomínají německé se svastikou na samohybných dělech jsou ti hodní. A Serjožové a Ivani s tanky T34 jsou agresoři a okupanti... K filmu samotnému bych řekl, že je skutečně určen válečným fajnšmekrům a to ještě zabývajících se Rusko - Finským konfliktem za druhé světové. Já se jako mnozí zde topil v množství postav, nevyslovitelných jmen a celkem jednotvárném prostředí tundy, bažin a lesů. Samozřejmě je to tak v pořádku, ale stále to zkrátka byly jen boje mezi stromy či za pařezy... Navíc jakýkoliv výstřel z tanku (na obou stranách) mi přišel dost kapslíkoidní včetně případných zásahů.... Dočkáme se zde i pár soubojů Stugů s Téčky, ale žádné odlétávající věže nečekejte...Navíc vše se vždy děje na vzdálenost max desítek metrů spíše blíž. I já musím podotknout, že zacvičená osádku Stugu neměla s rozlousknutím slavného Téčka vůbec žádný problém. Ve Finsku je film asi velmi dobře hodnocen, jistě se svezl po národní vlně hrdosti (plným právem Finové si bili jako lvi). Pro mne bylo zajímavé jej shlédnout (dozvěděl jsem se zde např. o účasti švédských dobrovolnických jednotek, nebo že na Rudou armádu použilo finské letectvo Junkersy a Blenheimy což je jistá rarita protože všude jinde tyto stroje bojovaly proti sobě), ale jeho zkrácená verze mohla stejně dobrým způsobem posloužit nějakému hranému dokumentu z tohoto období. Jako třeba točí BBC. Finům jsem držel palce a tři hvězdy si snímek zasloží. * * * ()
Finský válečný film. Těch se člověku moc do ruky nedostane, navíc Rusko-Finský konflikt během druhé světové války moc často zpracováván nebyl (jestli vůbec), takže jsem byl hodně zvědavý, co na mě na konci tohoto velkého otazníku čeká. Výsledek? Průměr. Bitvy vypadají jedna jako druhá. I když terén Karelské šíje moc změn nedovoloval (všudypřítomný les), stejně si myslím, že se to dalo zvládnout lépe. Dalším velikým mínusem jsou herci. Ani jeden mě nestrhnul. Naopak když došlo na hrdinský výkon tankisty, který dokázal během 30 sekund zlikvidovat čtyři tanky T-34, měl jsem chuť celý film vypnout (ono vůbec vybuchujícími T-34 je to tam doslova přecpáno, jakoby se vůbec nejednalo o nejúspěšnější tank druhé světové války, ale o nějaké železné pojizdné rakve). Doma ve Finsku bude mít film určitě úspěch (vždyť zpracovává bitvu, která vlastně Finsko zachránila od komunismu), ale mě nechal TALI-IHANTALA 1944 ledově klidným. ()
Ono se jedná o zdařile natočenou rekonstrukci zásadních okamžiků Pokračovací války, ale někdo, kdo se finsko-sovětským konfliktem, konkrétně operacemi v oblasti Tali-Ihantala, nezabývá hlouběji, může dost tápat. A já tápal o to víc, že film zcela rezignuje na postavy, takže jsem ani neměl šanci se do toho jejich prostřednictvím nějak dostat. Válka byla znázorněna poutavě, o tom žádná, ale bez vysvětlivek to nebylo ono. Stejně tak bych uvítal, kdyby režiséři film rozšířili o tu politickou notu a ukázali, co se odehrávalo před vypuknutím konfliktu a náhled do generálního štábu by také neškodil. Vše by se pak zpřehlednilo. Nemůžu říct, že by se mi to vyloženě nelíbilo, ale nedalo by mnoho práce, aby to byla pecka pro širší publikum a v tom vidím promrhanou příležitost. 60% ()
Galerie (9)
Zajímavosti (5)
- Natáčení probíhalo ve městech Helsinky, Niinisalo a Parola ve Finsku. (Cheeker)
- Film vychází ze skutečných zážitků vojáků, důstojníků a generálů. (Ampi)
- Bitka v oblasti Tali-Ihantala je historikmi považovaná za najkrvavejšiu bitku v histórii severských krajín. (Jello Biafra)
Reklama