Hudba:
Kó ÓtaniHrají:
Rina Sató, Tomokazu Seki, Daisuke Namikawa, Kazuja Nakai, Mamiko Noto, Šin'ičiró Miki, Kózó Dózaka, Maaja Sakamoto, Tošihiko Seki, Tošijuki Morikawa (více)Epizody(13)
Obsahy(1)
Děj celého seriálu se točí okolo dvou hlavních postav: nedobrovolně nesmrtelného vraha sto lidí - Manjiho, a teprve dospívajici nevinné dívky - Rinn, jejíž rodiče byli brutálně zavražděni. Právě ona vyhledá Manjiho a chce, aby jí pomohl na tvrdé cestě za pomstou proti klanu šermířů, jejichž umění a často i krutost překonává meze normálních bytostí. Manji souhlasí, neboť touží odčinit hříchy minulosti. Anime z feudálního japonska se strhující kresbou, které by žádný správný otaku neměl vynechat. (kaspar)
(více)Recenze (7)
Soudě podle zdejších komentářů, je zřejmě kamenem úrazu hodnocení tohoto krátkého seriálu skutečnost, zda-li jste četli či nečetli předložnou mangu. Hádáte-li podle mých ****, že já nečetl, hádáte správně. Těžko mohu tedy provést nějaké srovnání, ze kterého by manga téměř jistě vyšla vítězně. To bych ovšem ještě nepovažoval za důvod srazit seriál do podprůměru, a to i přesto, že souhlasím téměř s každou výtkou přednesenou mandelbrotem. Seriál bezpochyby je zoufale neukončený. Důvody k tomu jsou vcelku logické. Do 13 dílů 130 kapitol mangy nacpat nelze. Samozřejmě z toho plynou nepříjemné skutečnosti a volby. Buď seriál ořezat, vykuchat a nejspíše znehodnotit nebo ho pojmout jako "reklamu na mangu a úvod do ní." Zde byla očividně zvolena druhá možnost a tak se děje následující: dějové linie nejsou ukončeny, o mnohých postavách se dozvíme příliš málo. Jde to až tak daleko, že je do seriálu uvedeno mnoho postav, které v rámci oněch 13 dílů působí zbytečně, neboť mají svého významu nabýt až později (Hyaku-nee, Habaki, malíř, jehož jméno jsem úspěšně zapomněl...). Přesto se leccos vešlo a můžeme být vděční za v anime poslední dobou poměrně vzácné opravdu solidní dialogy, které se zaobírají smrtí, nesmrtelností, válečnictvím či ctí a zprostředkovávají tyto "hodnoty" z různých pohledů, které člověku komplikují možnost "soudit", "hodnotit správné", což, byť by mělo, ke standardu seriálů nepatří. A i ten Anotsu Kagehisa se v závěru z postavy černé mění v šachovnicovou, přičemž z mandelbrotova komentáře mohlo by se zdáti, že tento posun je vlastní pouze manze. Ostatně nedokončenost sám seriál v posledním díle velmi zřetelně přiznává sestřihem toho, co zrovna dělají postavy, jež mají do dění ještě podstatně promluvit. Výtvarná stránka - Marně by se dokazovalo, že seriál rovná se v podrobnosti a osobitosti kresby manze (ač jsem nečetl, nějaké obrázky jsem už viděl) nebo zlotemnému seriálu Šigurui. Přesto z vizuálního hlediska určitě nespadá do kategorie "standardizovaný anime produkt". Volba tmavších, pastelových barev s potlačením kontrastu přeci jen není úplně běžným přístupem (ačkoliv ho rozhodně nevidíme poprvé) a tato volba souzní s neveselou atmosférou série. Hudba - Rovněž hudebně se seriál vymyká průměru, jistojistě směrem nahoru. Víme, že v jistě době se Mashimo naučil hudbu s obrazem spojit jako málokdo a ani tady nedělá svému jménu ostudu. Navíc mu musím pochválit i jeho odvahu, protože zvolený hudební styl je v seriálu z dob a protředí samurajů a jiných bojovníků nečekaný. Leč vhodný. Závěr - Kdysi jsem se na mangu Blade of the Immortal vcelku těšil, seriál způsobil, že se na ni těším velmi. "Reklama" se tedy IMHO vydařila. Slabé **** ()
Velmi povedené akční anime s docela dobrým příběhem u kterého mě docela mrzí, že nám ho autoři nedopověděli, i když je pravda, že ten otevřený konec, tak jak byl podán, ve mě nezanechal příliš vzteku a když budu mít čas, tak si asi přečtu i mangu, takže ve mě seriál vzbudil ten správný zájem... Co se mi opravdu líbilo byl hlavní hrdina, který na mě ze začátku působil totálně OP, což možná způsobilo to přízvisko "vrah 100" (nebo možná "ten co zabil 100 mužů") a díky té svastice, co měl vzadu na kimonu si ho prostě nešlo nezapamatovat a docela mě i potěšilo, že během většiny soubojů se nakonec ukázalo, že zase až tak "namistrovaný" není¨a tak svou "schopnost" (nebo spíš "prokletí") využíval docela často. Dokonce i hlavní hrdinka byla poměrně zajímavá a i spousta vedlejších charakterů se docela slušně povedla a je zase jen škoda, že nedostali více prostoru. Atmosféra byla skvělá, animace i hudba nadprůměrné. Takže když to shrnu i celkový dojem je nadprůměrný, ale je to až příliš krátké... 8/10 ()
Takže první věc: četl jsem mangu (kterou v současnosti považuji za to nejlepší, co vychází), což rozhodně ovlivnilo mé hodnocení a myslím, že kdo předlohu nečetl, si užije příběh rozhodně víc (tímto komentářem nechci nikoho odrazovat, ale stejně bych zlomyslně dodal: "běžte si přečíst, jak to v originále napsal Hiroaki Samura). Toto anime bohužel ani trochu nevystihuje poetiku původního komixu. Charaktery se stávají ploššími a celkový příběh nemá onu atmosféru tragédie, kterou cítím z originálu. Chápu, že člověk by měl k novému médiu, které přináší stejný příběh, přistupovat jinak, bohužel jsem se ale nedokázal povznést a srovnávám adaptaci kde se dá. Co se týče výtvarné stránky všechno to nevypadá špatně - souboje jsou zajímavé, občas potěšení málo viděné barevné kombinace, ovšem cenzura (původní manga je pravděpodobně to nejbrutálnější a nejkrutější, co jsem kdy viděl - nedovedu si představit, že by se jediný výjev, z mnoha scén mučení, kdy dostal na plátna a obrazovky v pohyblivé podobě) a nepřeveditelnost grafické podoby (která je daleko víc náčrtková a dynamická) udělala své a opět musím konstatovat, že je to hezké anime, ale s Blade of the Immortal to nemá nic společného. Seriál je navíc utnut v tu nejméně vhodnou chvíli, pravděpodobně aby následovala druhá část. Jestli je něco, co skutečně na tomto díle mohu pochválit, pak je to hudba, která je velmi kvalitní a skutečně padne k tomu, co před sebou vidíme. Osobně doufám, že nebude následovat žádné další pokračování. Celkově bych ale řekl, že Blade of the Immortal jen potvrzuje, že některá původní díla jsou naprosto nepřeveditelná do podoby anime (týká se snad všech děl Hiroki Enda). ()
Předně dalšího komentáře podotýkám, že JSEM NEČETL MANGU , a tak do hodnocení nepromítám srovnání s předlohou. Abych to ještě upřesnil, viděl jsem v nedávné době Samurai champloo (***) a stále jsem nezapomněl na Mandelbrotem zmiňované Shigurui (**). Teď k věci. Seriál je po grafické stránce nadprůměrný. Celkově tíhne k tmavším (pastelovým) odstínům, postavy jsou velmi dobře rozkresleny a jediné co mi přišlo zbytečně přehnané byl opening (moc na efekt, ale to je u anime vcelku běžné). Hudební rozměr osciluje od tradiční japonské hudby, přes západní, tu a tam okořeněnou prvky orchestrálního jazzu, až po pop (ending) a rock. Invenčnost hudebního projevu poměrně dobře vystihuje tu či onu situaci, a tak bych jej hodnotil pozitivně. Za zmínku stojí třeba užití flétny Shakuhachi při setkání se Shizuma Eiku (který je převlečen za mnicha sekty Fuke). Hlavní linie příběhu je kořeněna epizodními akty a četnými vzpomínkami (a to ne jen hlavních postav). V pozdějších částech se objevují reflexe a pozitivní stránky postav, což, v porovnání s Shigurui (kde je hrůza nahrazena ještě větší hrůzou), dělá z "archetypů" plastičtější postavy. Konec seriálu je dobře připraven, a tak jeho neukončenost mne zanechala v příjemném rozpoložení. Celkově 76%. ()
Napoprvé jsem seriál hrubě nedocenil, napodruhé jsem jen nevěřícně kroutil hlavou, jak se mi něco tak dobrého mohlo nelíbit. Ale useknuté je to vážně nešťastně. ()
Galerie (30)
Photo © AT-X
![Mugen no džúnin - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/157/965/157965549_043e98.jpg)
Reklama