Režie:
Niels Arden OplevScénář:
Steen BilleKamera:
Lars VestergaardHrají:
Rosalinde Mynster, Pilou Asbæk, Jens Jørn Spottag, Sarah Boberg, Anders W. Berthelsen, Sarah Juel Werner, Jacob Ottensten, Charlotte Fich (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Sára a její rodina se hrdě hlásí ke Svědkům Jehovovým. V místní komunitě chodí od domu k domu a káží o Soudném dni a o věčném spasení Jehovou vyvolených. Když se však Sára zamiluje do Teise, je postavena před nejtěžší volbu svého života. Teis nepatří ke Svědkům, jejich láska však díky tajným schůzkám nadále vzkvétá. Sára se zmítá mezi svým svědomím, vírou i vášní a je nucena rozhodnout se mezi svou láskou a rodinou, což jsou dva naprosto rozdílné světy. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (153)
Jehovistické, zamilované, životní, vymývací, realistické, zvrácené, těžké. Celkem ukázkový příběh o tom, co dokáže z lidí udělat fanatická víra v Jehovu. Chtělo se mi zvracet během filmu o jejich představách světa s Jehovou. Jen jsem čekala kdy to hlavní hrdniku trkne a odtrhne se i přes jejich vyhrožování. Herecké výkony milé, hudba taky, postavy se správně úchylnými charaktery. ..a zkuste mi tu teď zazvonit.. ()
Děkuji tvůrcům za neuvěřitelně realistický pohled na danou problematiku. (Pozn. tento komentář je záměrně strohý a oproštěný od všech emocí... na rozdíl od samotného filmu, který ve vás zanechá hluboký dojem). ()
Dlouho jsem na tenhle film čekal, až si na něj udělám čas. Vždyť koho by nezajímal život lidí, kteří jsou součástí sekty Svědků Jehovových. Sám se přiznám, že jsem s nima setkání měl. To jsem si to takhle štrádoval ulicí, šťastnej, že mám jednu ze zkoušek za sebou. Když se v tu ránu předemnou objevila ženská s postiženou holkou. Byl jsem u zvláštní školy, tak jsem si myslel, že chtěj podpořit. Přišli ke mně, chtěli mi povídat a já jim na to, že mi nic řikat nemusí, že je rád podpořím, a jelikož jsem měl dobrou náladu, dal jsem jim celou dvacetikorunu. Ženská ze mě byla nadšená, hrozně mi děkovala a tak mi za to dala nějaký brožury. S dobrým pocitem jsem se rozloučil a odešel. Otevřel brožuru a co neviděl. To, co bůh Jehova rozhodně vidět mohl. Nádherně malované obrázky o tom jak je Jehova jedinečný. Dokonce to byla solidní drasťárna. Obrázky obsahovaly mrtvý kytky, mrtvý zvířata i mrtvý lidi s tím, že bůh Jehova na světě zabíjí jen zlé kytky, zvířata a lidi...Tím pádem mezi námi zůstanou jen hodné kytky, hodná zvířata, hodní lidé a všichni se budeme mít rádi. To všechno tenhle film ukazuje. Je to ale solidní zloba, když si uvědomím, kolik jich na tom poli při ordování bylo a hlavně je průser, když si uvědomim jak velký rodinný vazby mezi sebou maj. Film skončil tak, jak musel. Na jednu stranu dobře na druhou špatně, i když špatně...jak se to vezme. Tenhle film mi hlavně ukázal, co jsem vědět chtěl. Omezování před okolním světem...snaha o vtáhnutí do světa, který nezná konce...Vlastně zná...až příjde sám Armageddon. Jehovosti...už aby Vás ten trapnej vesmírnej koráb odnesl třeba do prdele. Když se něco stane, tak se to stane. Chci vidět, jak Vás vaši vůdci ochrání. Pravda ale, že v Dánsku to asi žije víc jak tdy v Česku...ale to se můžu mýlit. Bůhví. Je to ale hnus, co na to víc říct. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $4,361,860║ ()
Takový komorní, svým vyzněním až televizní film, který ve svém lpění na detailech a soustředěním se jen na několik jednotlivých osudů dobře vystihuje celkový zrůdný model fungování mechanismu sektářského života a ostrakizování z něj. K Svědkům Jehovovým přistupují tvůrci navíc až překvapivě civilně a zbytečně je nedémonizují, jejich postavy zůstaly stále obyčejnými lidmi a nevyzněly jako monstra, což je velký klad snímku. Ač mám k této sektě/církvi ambivalentní vztah, v podstatě je jen jednou z mnoha několika desítek, možná stovek jí podobných, na příkladu fungování Svědků Jehovových v kontextu tohoto rodinného dramatu je dobře patrné, jak zhoubný vliv má na jedince i na strukturu jeho rodiny ortodoxní praktikování víry a obecně vlastně čehokoliv v lidském životě... ()
,,POKAŽDÉ, KDYŽ ZVONÍTE NA DOMOVNÍ ZVONEK, MÁTE MOŽNOST ZACHRÁNIT ČLOVĚKA“..... /// JEHOVA – to je otázka volby! KDO JE SOBEC? Ten kdo věří nebo bezvěrec? Tenhle film to ukazuje velmi dobře a jasně. Z obou stran! Film o něčem! O životě, který doufám nepoznám. O lidech, kteří NĚCO dokázali. Byť se ,,jen“ zřekli víry, Boha Jehovy. Je to totiž kurevsky složitý! PROČ ZACHRÁNIT ŽIVOT TADY A TEĎ, KDYŽ ZTRATÍTE ŽIVOT VĚČNÝ? /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Mám rád filmy podle skutečných událostí. 2.) Jsem Jehovista, kterej neví jak ukončit manželství. 3.) Zjistím, že pořádnej sex vyléčí každou průkopnici! /// PŘÍBĚH ***** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Přímočará kontra agitka na jehovisty maskující svou exploatační povahu za melodrama. ()
Síla Oddělených světů spočívá jednak v tématu střetu náboženského pohledu na svět, který se řídí strnulými pravidly formovanými v dávné minulosti a nerespektuje měnící se společnost, s pocity dospívající dívky, která se musí vyrovnat s probouzející se sexualitou a s poznáním, že existuje i svět mimo její náboženskou komunitu, svět pestřejší, svobodnější a lákavější. Jenže ochutnat jeho plody znamená riskovat vyobcování z prostředí, které dosud tvořilo vaše zázemí, a ztratit přízeň nejbližších členů rodiny a přátel. Druhým plusem je obsazení hlavní role. Rosalinde Mynster je dostatečně tvárná a schopná herečka, aby jí člověk uvěřil jak polohu citově tápající pubescentky, tak i oddané dcery, která chce dostát závazkům k rodině. Navíc je i sympatická, takže divák stojí na její straně, aby v tom nevyhnutelném střetu utrpěla co nejmenší šrámy. Film zdůrazňuje známé kontroverzní body v učení Svědků Jehovových. Je ale nutné zdůraznit, že z hlediska svého působení na veřejnost byli vždycky nebezpečnější např. vyznavači taťky Moona se svou taktikou bombardování láskou a především desítky malých skrytě působících sekt, jako byl u nás případ stoupenců Imanuela Parsifala. Taktika náboru nových oveček, jaký Svědci Jehovovi praktikují, moc efektivní není. Na druhou stranu, jestli se něčím opravdu zásadním liší od stoupenců tradičních křesťanských církví, pak je to zápal svých příslušníků a odhodlání žít důsledně v souladu se svým přesvědčením. Celkový dojem: 75 %. Film by si možná zasloužil silnější závěr. ()
Na první pohled možná trochu nenápadné drama, ale o to silnější v celkovém vyznění. Vykreslení života této "náboženské společnosti" v tomto filmu mi přišlo velmi reálné, nesnažilo se přehánět. Hlavním hrdinům (myslím jimi ústřední pár) člověk fandí a zároveň se zájmem sleduje neustálý vnitřní boj Sáry, přestože (teď bude následovat čistě můj subjektivní názor) její víru nechápe. Snímek má několik silných momentů, nejvíc z nich mě ale dostalo rozhodnutí dětí z počátku filmu. Jako slabší prvek bych viděl rozpor mezi na jedné straně přísnými zásadami a na druhé až trochu úsměvným libovolným přicházením ke Svědkům a odcházením, skoro dle momentální nálady jednotlivých postav. ()
Ohromné zklamání. Jako náhled pod pokličku známé náboženské organizace Odlišné světy fungují jen částečně. Neukazují jakým způsobem Svědkové Jehovovi pracují, ale soustředí se zejména na důsledky vnitřních předpisů. Největší důraz je zde kladen na problematiku opuštění svědků, tedy provázanost jednotlivých členů. Bohužel se snímek točí od začátku ve smyčce, neustále se opakuje a vývoj je téměř nulový. Jako vystihnutí pocitů hlavní hrdinky to je zajímavé a nejspíš i pravdivé, ale z diváckého hlediska se nejedná o příliš uspokojivou záležitost. ()
Nesmírně děkuji a jsem vděčná České televizi, že nám ve Filmovém klubu zprostředkovává ty krystalicky čisté, opravdové, a komerčně neobroušené klenoty evropské tvorby. A proto bych i ráda, aby zvláště u severských snímků, prosím ponechávala původní znění s titulky:) Velká škoda, v tomto případě zrovna dánského jazyka, který sotva dokáže filmu dodat ten správný "chladivý" pocit a celkový dojem, když se na něj "naháže" náš dabing. Příběh je nenásilně, civilně, skromně a přitom velmi účinně divákovi předkládán, aniž by tak činil nějakou šokující formou, vytvářel z filmu drsné a mrazivé drama. Nepoukazuje na to velké "zlo" ani nesmyslnost či zaslepenost tohoto vyznání. Což jsem myslela, že tomu tak bude. Hezky a mému dojmu velmi blízko to vyjádřil ve svém komentáři Radek99. Velmi sympatická ústřední dvojice mladého páru vede příjemně celý snímek. A nemůžu si pomoci, ale Johan Philip Asbæk mi připomíná Ewana McGregora. Ještě někomu?:) ()
Tak to byla síla, doporučuji vřele všem jako stručného a přitom asi docela komplexního průvodce touto zfanatizovanou sektou. Vzhledem k tomu, že to bylo podle skutečnosti, chybělo mi na konci, jestli hlavní hrdinka od svého přítele odešla, nebo jestli jim vztah přeci jen vydržel. ()
Tohle je další z kvalitních severských filmů, který nabízí divákovi zase něco jiného, něco nového, vhled do světa, kam se člověk jen tak nedostane. Téma život mezi svědky Jehovovými je určitě samo o sobě velmi zajímavé, ale když je navíc natočené podle skutečnosti, tak film získává ještě více na zajímavosti. A ve vnímání tohoto filmu mi dost pomohl i fakt, že jsem asi dva nebo tři týdny zpátky viděl v nočních hodinách na Nově v rámci vysílání archivních pořadů vydání pořadu Tabu z roku 1996, které se celé věnovalo dětství a dospívání mezi svědky Jehovovými. V kontextu svědectví zpovídané ženy v pořadu Tabu získal tenhle film z mého pohledu tak maximálně na zajímavosti, jak jen to může být možné. To, co popisovala ta žena v pořadu Tabu jako by téměř věrně kopíroval tento film z Dánska. Složité dospívání plné zákazů, plné života v nesvobodě, dojde i na zakázanou lásku a pochybování, to vše nabízí film Oddělené světy a opravdu je na co se dívat. Ani na okamžik jsem se nenudil, ani na okamžik jsem nezaváhal, že by snad něco v tomto příběhu mohlo být vymyšleno. Tohle je tak silný příběh, že na něj určitě jen tak nezapomenu. Navíc jsou zde vynikající herecké výkony všech zúčastněných. Nakonec jsem Sáře přál, že se dokázala odtrhnout od Jehovy, ale bylo mi trochu líto, že tím přišla o možnost styku se svou rodinou. Každopádně rád jsem tento film viděl, rád jsem s ním strávil svůj čas a rozhodně na něj jen tak nezapomenu. Váhám, jestli udělit čtyři nebo pět hvězd, je to někde přesně mezi, tomuhle filmu totiž nic nechybělo a je po všech stránkách dokonalý, ale zároveň necítím, že by to bylo na maximální hodnocení. Zatím tedy uděluji čtyři hvězdy a možná to časem změním. ()
Film mě dostal především svým realistickým pojetím. Místy mě skutečně mrazilo z toho, kam až jsou jistí lidé kvůli své zaslepené víře schopni zajít, zatratit svou vlastní rodinu, uzavřít se před okolním světem. Vše je zde zobrazeno z pohledu mladé dívky, která začne o své víře pochybovat a ocitá se tak před volbou, zda je důležitější svoboda, nebo rodina. Výborně natočený film, který těží především ze skvělého scénáře a výborné Rosalinde Mynster. Pro mě silný filmový zážitek. ()
Díky osobní zkušenosti jsem byla hodně zvědavá, jak se dánští filmaři s problematikou odchodu ze sekty vypořádají. Vcelku obstojně a věrně vystihli do jaké samoty se člověk vrhá, když zvažuje, zda opustí svědky Jehovovy. S denním odstupem bych však filmařům asi vytkla přílišnou zkratkovitost. Ta vnitřní proměna mi přišla příliš rychlá a snadná a neodpovídá tak úplně osobním prožitkům lidí, které znám a kteří tuto organizaci opouštěli. Až na pár drobností ale žádnou větší faktickou chybu ve filmu neshledávám. Rozhodně užitečný a prospěšný počin. Anders W. Berthelsen je přesný co by "hodný" a "sympatický" starší. Tedy z psychologického hlediska. Ale ty polodlouhé vlasy a strniště, to by jmenovanému staršímu rozhodně neprošlo... :-) ()
Vyklopkávajúcich Jehovistov už zažil určite každý a kto nie, tak v blízkej dobe určite zažije. Ja ich väčšinou vyprevadím slovami: "Ak budem mať pocit, že vás potrebujem, nájdem si vás sám." Kvality filmu sú nespochybniteľné a radosť prinesie hlavne nestrannému divákovi, ale určite nie Jehovistom samotným. Film rozpráva príbeh o zarytej Jehovistke i jej "šialenej rodine", ktorá po zamilovaní sa do normálneho chlapca z ulice zistí, o čo všetko ju jej viera pripravuje. Hodnoverné dialógy, zaujímavá téma a hlavne iskrenie medzi rodinou a "osvietenou" dcérou, je tým najzaujimavejším. Niečo málo o Jehovistoch vie každý z nás. Čo môžu, čo nemôžu, ale zistiť niečo viac, ma prinútil až tento film, čo môžte pokojne brať ako pochvalu dánskym filmárom. 80%. ()
HEREZE ALERT!!! Mají to ti Vědci JehoNohy složitý život: celý den se modlí, vysvětlují si vzájemně svou víru a slova JehoHovna, snaží se ulovit nevděčné ateistické ovečky do svého stáda a ani neschválenou literaturu přečíst nesmí, ani zašustit si před svatbou nemůžou, aby to nevedlo k vyobcování z rodiny. Jak jste asi pochopili z předchozí věty, kdykoliv vlezu do kostela, je potom třeba nechat ho znovu vysvětit. Slepou víru nechápu a zrovna tak potřebu si v civilizované době zjednodušovat (nebo spíše komplikovat) život nějakými starověkými manýrami, odmítat vlastní odpovědnost a všechno házet na imaginárního Velkého Bratra, co sice šmíruje, ale za pár Zdrávasů a půltucet Otčenášů odpustí brutální vraždu a jednou vezme věřícího do Ráje. Kdo ovšem nevěří, nebo má jiného imaginárního kámoše, ten se bude navěky smažit v plamenech pekelných, i kdyby jinak žil jako hotový světec. Skvělá demagogie, nicméně 100x opakovaná lež se stává pravdou a když se to do dětských hlaviček hustí společně s mateřským mlékem, vznikne fanatik. Jak můžou zblbnout dospělí lidi, to už je zajímavější otázka - snad po nějakém úrazu hlavy, kvůli nedostatku kyslíku, duševní chorobě atd. Nechápejte špatně, mně lidi s vírou nevadí, akorát se mi se svými "pravdami" nesmějí vnucovat. I jako ateista připouštím: jsou věci mezi nebem a zemí, ne všechno lze vysvětlit, ale jestli existuje něco jako bůh, pak na lidi a na celou tuhle planetu zvysoka sere a žádné modlení na tom nic nezmění. Amen! 65% P.S.: Potrefené husy žádám, aby mi nekejhaly do pošty. Píšu, jak to vidím já a nikoho nenutím myslet si totéž. Alespoň vám v tom posmrtném Ráji nebudu zabírat plac;-). P.P.S: Detailněji se za mě k filmu vyjádřil Exkvizitor a stejně jako JANARYBA se ptám, jak to vlastně se vztahem dopadlo? ()
Co na to říct, snad jen Uff? ()
Lidé mají zvláštní dar zbytečně komplikovat své životy a především životy těch ostatních. A to díky jinému daru či spíše prokletí. Tam kde jsou emoce, tam je radost ale většinou i obrovská bolest. V té chvíli má člověk nejblíže k "oprášení" svého dalšího daru - k víře. Mně však zůstává záhadou, proč se lidé upínají k bohu tak krutému a destruktivnímu, bohu některých částí Starého zákona. Proč by chtěl jakýkoliv Bůh po člověku, aby zavrhl své nejbližší, své rodiče, děti, sourozence? Bůh tedy není láska? Je tedy Bůh nenávist? Ale je to pak ještě Bůh? Děti, které vyrůstají ve víře svých rodičů stojí před krutým rozhodnutím, stejně jako rodiny mladých lidí, kteří se stanou kořistí "průkopníků". Jak kruté bylo ve filmu sledovat odlišné chápání tohoto rozhodnutí v etapách vyvíjejícího se dětského rozumu a vnímání okolí. Autorům patří můj obdiv. ()
Příběh je jednoduchoučký, snadno předvítelný, ale nic z toho není na závadu. Hlavní představitelka je velmi příjemná, ale hlavně film nabízí možnost zevnitř nahlédnout do pro ostatní neznámého a nesrozumitelného světa Svědků Jehovových, což je samo o sobě, apoň pro mne, velice zajímavé. ()
Reklama