Režie:
Pavel HášaScénář:
Josef EismannKamera:
Adolf NavaraHudba:
Jiří ŠustHrají:
Václav Neužil st., Pavel Pípal, Jiří Chmelař, František Baťka, Jiří Samek, Jaroslav Choc, Milan Vlachovský, Věra Vlčková, Marta Šolcová, Eva Wimmerová, Miloslav Včala, Jiří Kostka, Jarmila Balašová (více)Obsahy(1)
Zdánlivě nesmyslná vražda v rekreační chatě filmařů odkryje tajemství z doby válečné kolaborace. Komorní detektivka podle románu Františka Kafky. V rekreačním středisku filmařů došlo k výpadku elektrického proudu. V té chvíli byl zavražděn profesor Bukovanský, který se právě vrátil z návštěvy Curychu. Jednal tam s bývalým filmovým teoretikem, emigrantem, který mu měl pomoci objasnit některé aspekty válečné kolaborace filmových pracovníků a zvláště chování režiséra Holuba, který byl jako údajný kolaborant usmrcen rozvášněným davem. Bukovanský byl nesmiřitelný kritik a měl mnoho nepřátel. V hledáčku kriminalistů je Bukovanského bývalá milenka a matka nemanželského dítěte, i jeho nynější milenka, která od něho chtěla odejít k příteli, docentu Herlemu. Jenže i ten je uprostřed vyšetřování nalezen mrtvý. Motiv těchto zločinů je zprvu nejasný... (Česká televize)
(více)Recenze (32)
Průměrná televizní spíše konverzační detektivka, která ale měla potřebnou "detektivní" atmosféru, i když byla natočena hodně nízkonákladově. Ačkoliv se děj odehrával v rekreačním objektu filmařů před Silvestrem, nikoho například nenapadlo vytvořit v kulisách alespoň trochu vánoční výzdoby, která by tam jinak musela jistě být. Pozoruhodné také je, že v době již tuhé husákovské normalizace prošlo téma, kdy pozitivní roli klíčového svědka sehraje (i když jen na dálku) emigrant, který zastával vysokou pozici na Barrandově před únorem 1948 a po něm pak emigroval do Švýcarska. ()
Mnoho starých detektivek, vysílaných nyní Českou televizí o víkendu v pozdních nočních hodinách, nemá v podstatě žádnou expozici. Což je chyba. ()
Ucházející televizní detektivní inscenace s připomínkou poválečného lynčování a smrti režiséra Svitáka. Na dobu vzniku až nečekaně apolitické (emigrant do Švýcarska je tu kladnou postavou). ()
Potěší při nedělním odpoledni.. ()
Překombinovaná konverzační detektivka, u které je lepší usnout. ()
Samotné téma tohoto kriminálního případu je jistě zajímavé a nakonec vcelku slušně zpracované. Kolaboranti, udavači, bonzáci – nejen za dob gestapa a komárů, ale už i dnes se dost bonzuje (jak smutné). Smutné jako osud skutečného Jana Svitáka. Nicméně zde má film sice místy trochu vlažnější tempo, ale osobně se mi líbila celková atmosféra i postupné rozplétání samotného důvodu k dvojnásobné vraždě a odhalení pachatele. A že tu byla spousta nevýrazných postav? - herecké výkony většiny zúčastněných přesto byli slušné. Prostě klasická průměrná záležitost. Věra Vlčková – jo té to zase slušelo… ()
Obrázky jsou tu jenom proto, aby si divák snadněji rozlišil, kdo je kdo, páč nikdo ze zúčastněných nemá výraznější verbální projev. Páč bez obrázků by to byla průměrná rozhlasová hra. ()
Tahle Česká detektivka se moc nepovedla, ale ani se není co divit, stačí se podívat na herecké obsazení. Chybí tady hlavní tahoun. Námět je povedený. ()
Film bol natočený podľa románu Františka Kafku “Večera s vrahom”. A práve s jeho menom som sa stretol v Múzeu moderného umenia Andyho Warhola v Medzilaborciach, kde je aj tomuto spisovateľovi, prekladateľovi a politikovi venovaná spomienka. Ten bol v rokoch 1941–1945 väznený v koncentračnom tábore Majdane a neskôr Osvienčim, kde sa dočkal oslobodenia a vstúpil do radov 1. československého armádneho zboru. Po vzniku prvej vlády tzv. košickej sa stal prvým tajomníkom a úradníkom ministerstva priemyslu. Takže vojnových skúsenosti a zážitkov mal na rozdávanie. Ale samotný film „Vražda pred večerou“ je spracovaný podľa skutočných udalosti, ktoré sa odohrávali v pražskom kultúrnom živote v dobe Protektorátu. Filmový Holub bol v skutočnosti Ján Sviták, ktorý v dobe vojny pôsobil ako producent a riaditeľ filmových ateliérov, pôsobil taktiež vo vedení Filmprüfstelle, ktorá rozhodovala o povolení filmov. Tu sa začalo hovoriť o jeho kolaborácii s Nemcami aj keď skutočnosť bola iná. Nakoniec hliadka Revolučných gárd, ktorú viedlo Volejníček ho zobral na vypočutie a potom ho odovzdali rozvášnenému ľudu a nakoniec bol červenoarmejcom zastrelený za jeho kolaboráciu s nacistami. A aj ďalšie nekalé udalosti z tohto prostredia a z tej doby vychádzajú vo filme najavo. ()
Mne někdo zabít PŘED večeří, to by mne skutečně naštval... ()
Televizní komorní detektivka odhaluje mezi filmařskou komunitou, trávící rekreaci na podnikové chatě, tajemství kolaborace z války a která má plno podezřelých a jednoho vraha. Obsazení sází na neotřelé a méně známé tváře a to jen ke prospěchu věci. Přitom vůbec nepůsobí nějak uměle, právě naopak, chovají se přirozeně a dialogy odříkávají naprosto nenásilně. Pavel Háša byl ohromný režisér a já jsem mu vždycky zobal jeho příběhy z ruky. Hudba Jiřího Šusta náramně dotváří atmošku. Pro mě velké překvapení a zase jen přesvědčení, že v televizním archívu se musí válet ještě spousty podobných skvostů. ()
Šťastný nový rok a byl konec. Snad ten nový rok nebude tak nudný, jako tato televizní inscenace. ()
Nuda. ()
Moc presvedcive to neni, ale vysetrovatele a rada dialogu jsou zdarile. ()
Vzdal jsem to... ()
Zaujalo mě, že je v tomto dílku použit stejný hudební motiv jako u filmu Svědectví mrtvých očí. Jiřímu Šustovi se patrně nechtělo tvořit pro tento počin úplně něco nového. Jinak bych řekl, že tento televizní počin je "typický Háša" - jako kulisa výborné, jako hlavní zdroj zábavy na večer je to ovšem nedostatečné. Za pozornost stojí mladá Věra Vlčková. Nechci se mýlit, ale pro Václava Neužila představoval tento počin snad jedinou hlavní roli v jeho filmografii. ()
Příjemně civilní Václav Neužil st. a překvapivě nepřehrávající Pavel Pípal mě tedy bavili dost. Nevím, zda to bylo režijním vedením Pavla Háši, ale na pány byla radost koukat. Lepší průměr TV tvorby počátku 70. let. Škoda pouze delší stopáže, zkrácení by filmu prospělo. Na druhou stranu já mám se stopáží problém u 90% filmů. ()
Případ jako takový je docela zajímavý, ale jeho zpracování, v podstatě výhradně formou dialogů, už méně. S pár drobnými úpravami z toho mohla být nadprůměrná rozhlasová hra, takto jen sotva průměrná televizní inscenace. Přišlo mi, že by si bez té (tady v podstatě zbytečné) obrazové stránky, člověk ty dialogy více užil.... ()
Jak zminuji kolegove, je to prumerna rozhlasova hra s obrazkama. ()
Pribeh zacina pomalou hudbou,u ktere by divak spise usnul.To je vsak jen klamne zdani,jelikoz vzapeti po objeveni tela prvni obeti se dej zacne pekne odvijet.Patrani se ujmou dva kriminaliste a nenechaji nas vydechnouti.Divak musi byt neustale soustreden,jelikoz vyslech strida vyslech,otazka nasleduje otazku,V podstate se neprestane mluvit a vyslychat do konce filmu.Pan Hasa odvedl perfektni praci.Napeti je stupnovano a vrah neni znam....Jelikoz je stale slyset mluvene slovo,neni pritomna hudba,ktera se objevi jen pri par ojedinelich okamzicich,kdy jeste navysi jiz zminovane napeti. ()
Reklama