Režie:
Alfréd RadokScénář:
Adolf BranaldKamera:
Jaromír HolpuchHudba:
Jan F. FischerHrají:
Raymond Bussières, Ginette Pigeon, Luděk Munzar, Radovan Lukavský, Josef Hlinomaz, Annette Poivre, Antonín Šůra, Svatopluk Beneš, Oldřich František Korte (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Na letišti přistálo letadlo, ze kterého jsou vykládány různé předměty pocházející ze začátku 20. století, včetně starého auta. Mladý mechanik s letuškou si prohlížejí album zažloutlých fotografií a před očima se jim rozvíjí příběh. Dějiny motorismu v Čechách začínají, když Laurin s Klementem založili továrnu na výrobu motocyklet. Roku 1904 se konaly ve francouzském Dourdanu první motocyklové závody, kterých se zúčastnili i Češi. Seznámili a zamilovali se tu český mechanik František a Nanette, dcera francouzského mechanika Frontenaca. Český závodník Vondřich dojel pro poruchu druhý. V roce 1905 se konal závod znovu, Vondřich se pojistil zavazadlem náhradních dílů a vyhrál. Nanette s Františkem, kteří si celý rok psali, se znovu sešli. Po motorkách se začaly všude vyrábět automobily a v roce 1909 byl ve francouzském Gaillonu uspořádán jejich první závod. Vyhrál český závodník hrabě Kolovrat. Jeho mechanik František se v místním kostele oženil s milovanou Nanette. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (59)
Dědeček automobil je osobitou filmovou hříčkou. Alfréd Radok svým odlehčeným filmovým opusem dokázal vlastní tvůrčí vzestup ve filmařském odvětví. Již nelze hovořit o divadelních postupech, Radok se zcela poddal filmové poetice a stvořil, a to i za přispění velkých jmen světové kinematografie budoucnosti, skutečný filmový skvost. Pečlivá skladba obrazu a zvuku vytváří harmonickou a upřímnou ódu poetismu. V důkladné pečlivosti, nadšené vynalézavosti a přirozeného nadání pro vznešené vyjadřování myšlenek. Estetické souznění laskavě hladí vrozenou nespokojenost, chlácholivě ji laská v náruči a ohromuje ji svým nápaditým postupem i přístupem. Po technické stránce je hold velikého okamžiku minulosti navozen dokonale, záměrně koketuje s groteskou a poetika s hravým nadhledem zastíní svou noblesou i zdánlivě fádní nedokonalost hlavní dramaticko-romantické linie. I dokumentární vsuvky okouzlí svou precisností a nadhledem. Dědeček automobil je dělaný se zápalem a nadšením, rozdává laskavost a potěšení. Hlavní postavou příběhu je mechanik František Projsa (velmi zajímavý Luděk Munzar), svědomitý pionýr rozvíjejícího se motorového průmyslu a sportovního zápolení. Jeho osoba propojuje velké okamžiky české hrdosti, poetickou hravost a romantickou taškařici. Hlavní ženskou postavou je Nanette Frontenac (šarmantní Ginette Pigeon), křehký a bezprostřední protějšek poezie romantiky. Výraznou postavou je francouzský mechanik Marcel Frontenac (pozoruhodný Raymond Bussières) v poctě grotesky ve starostlivém dozoru nad během událostí. Výraznou postavou s humorným přínosem je také hrabě Alexandr Kolovrat (příjemný Josef Hlinomaz), zapálený automobilový závodník. Z dalších rolí: průkopníci automobilového průmyslu a továrníci Václav Klement (příjemný Radovan Lukavský) a Václav Laurin (sympatický Jiří Sehnal), temperamentní a veselá majitelka francouzského hotelu (dobrá Annette Poivre), trpělivý a úspěšný motocyklový závodník Václav Vondřich (příjemný Antonín Šůra), sebevědomý francouzský motocyklový závodník Jean Pierre Demeester (zajímavý Svatopluk Beneš), či nadšení vynálezci, zlepšovatelé a dělníci motorismu Mackie Duff (Oldřich František Korte), Albert de Dion (Miloš Kopecký), Bouton (Antonín Jedlička), Pierre Charron (Jiří Lír) a Michel Constantini (Jaroslav Kučera). Vše je orámováno duchaplným a podbarveným komentářem pánů Karla Högera a Otomara Krejčy st. Film chce pobavit, což se mu díky stylovému přístupu povedlo. Poetika obrazu je nejvýraznější tváří, veškeré holdy nepostrádají přirozenou eleganci, vynalézavá hravost udává tón a divák se může nechat hladit jednou z nemnoha perel československé kinematografie padesátých let. Rád se uspokojivě kochám. ()
Jako dokumentární pořad by to celkem šlo, ale na komedii to byla prostě nuda. ()
Nerozeznáte co jsou dobové dokumenty a co je dotočeno... Produkce filmu dala do časopisu Světa motorů inzerát že hledají majitelé historických vozidel a motocyklů kteří jsou ochotni vozy prodat. Vybráno bylo více jak 15 vozů s minimálním stářím roku výroby 1910. Poté byly převezeny do dílen v Mladé Boleslavi a podle nákresů Kamila Lhotáka byly postaven nové karoserie vzhledu ala rok 1910. Motocykly byly vykoupeny značek: Laurin, Puchow, Walter. ()
Hrozně rád bych si užil to kouzlo a nostalgii, o které tu píše tolik lidí, ale bohužel – nebavilo mě to jako kluka a jako dospělého už tuplem ne, vidím jen nesourodou hromádku atrakcí, kde skoro nic s ničím nedrží pohromadě a všechno jde hrozně po povrchu: úvodní historické okénko s patetickým komentářem, následující přehlídka kuriózních vynálezů z přelomu století jako vystřižená z magazínu 100+1, nezajímavě nasnímané závody úctyhodného počtu krásných starých motorek i auťáků naředěné naprosto jalovou romantickou zápletkou, názvuky grotesky i nadhozené rámování „high-tech“ 50. lety, které se v polovině filmu kamsi úplně vytratí. Občas někde kousek potěší, třeba skvěle nasimulované jakože archivní záběry v úvodním sestřihu, velebná pomalost závodících strojů nebo Hlinomazův zemitý hrabě Kolowrat, ale jako celek se to táhne odnikud nikam a nechává to za sebou pohozené nakousnuté motivy a neuzavřené dějové linky. ()
Nevybavuji si žádný jiný československý film z 50. let, který by byl v podstatě oslavou kapitalismu jako tento :) Radokovi se velmi věrně podařilo zachytit události z počátků automobilismu a myslím, že film zaujme nejen motoristické nadšence. Pseudodokumentární pasáže jsou víc než vyvedené, romantický příběh, kterým jsou prokládány, za nimi značně pokulhává, ačkoliv téma francouzsko-české lásky není nezajímavé... Podle mě asi nejméně typický český film, a proto stojí za zhlédnutí! ()
Úvod je dobrý až výborný, páčil sa mi dokumentárny prierez históriou motorizmu so zvláštnym zameraním na Mladú Boleslav a ich výrobu „motokola“. Keď sa dokumentárna forma mení na športový motorizmus a neskôr na romantickú grotesku, kde sa buď nehovorí alebo hovorí po francúzsky bez titulkov, to už je horšie. ()
První půhodinka tohohle filmu vůbec není špatná. Vtipně napodobuje tehdejší filmové týdeníky. Jenže ten zbytek je spíše romantická komedie, která sama o sobě na špičku rozhodně nemá - je poměrně nudná, předvídatelná a kdyby byla tato pasáž, která zabírala tři čtvrtiny stopáže, byla zkrácena na třetinu, vůbec nic by se nestalo. Nicméně vcelku zajímavý experimentální film. 55% ()
Ja mam tenhle film od detstvi rad, a tak uz to zustane. :) 4+ ()
Pekný film z histórie automobilizmu.. Výborné herecké výkony....65%. ()
Úvod parádní, ale jakmile začne "příběh" je to neskutečná nuda... ()
dvě hvězdičky za super nápad a zajímavé ztvárnění, stačilo by ale prvních dvacet minut. zbytek filmu se neúnosně vleče a voice-overy - komentátoři začnou být za chvilku anoidní. informace se valí především ze zvukové stopy, jsou zahlcující a člověk je stejně nezvládne vstřebat. a můžete mu to vysvětlovat jak chcete, když po chvíli zjistíte, že se vůbec nemusí namáhat, protože komentáře zde hrají úlohu především jako "doprovod" a lze je brát "místo hudby". Stejně se ta mrška podvědomě snaží je rozlousknout což velmi unavuje. osobně bych vystřihla prvních dvacet minut, zkrátila to na polovinu a pak by se tomu dalo říkat snesitelný film. teď se tomu říká nuda ()
Tenhle film neudrží pohromadě ani schlüssel nummer vierzehn obětavého Vondřichova mechanika Františka ani dvojice vypravěčů Höger/Krejča ani Radokova režie. Pokud člověk očekává otisk autorovy proklamované režijní výjimečnosti, tak na filmu to není poznat ani náhodou. Mimochodem, nespornou diváckou výhodou je znalost hovorové francouzštiny - naproti tomu autorům by se zase bývala hodila angličtina, aby zjistili, jak správně napsat slovo "Naphtha". Možná se forma tohoto snímku stala předobrazem Zemanova Barona Prášila, avšak ten se s ním popasoval mnohem, mnohem lépe. ()
Nostalgická pohádka, protkaná dobovými záběry a s vypravěčem vpravdě pohádkovým. Vlastenectví z ní jen kape a ji mám rád. Asi nebude pro všechny, někomu bude vadit určitá zjednodušenost, jiným něco jiného, ale mi vyhovovala. A nezaslouží si, stejně jako onen starý automobil, být zapomenuta. ()
Radokovi jsem nikdy nepřišel na chuť. V tomto filmu jsou cenné montáže skutečných dokumentů s hranými scénami, ale příběh lásky bezi Čechem a Francouzkou mi připadá poněkud těžkopádný, zvláště mi ovšem vadily podstatné pasáže ve francouzštině, takže člověk často neví, o čem si ti dva (a Francouzi vůbec) povídají. ()
Lyrická komedie je sice výborně výtvarně řešena, ale tempo příběhu je vláčné. Zajímavá je určitě účast Miloše Formana. ()
Hlavně ze začátku vynikající komedie se spoustou bláznivých vynálezů. Po té se film přehoupne do komediální romance a ani při ní jsem se nenudil. ()
Jako jsem nerozuměl francouzštině, nepochopil jsem ani smysl filmu. ()
Mnoho minut je zcela planých. Ale! Počátky českého průmyslu si zaslouží připomenutí, živí nás ještě dnes. Hlavním přínosem snímku je, když si položíme otázku, jaký průmysl jsme založili my, aby živil ještě naše prapravnuky. Jestli nás žádný nenapadá, tak jaký je rozdíl mezi námi a našimi předky, který způsobil, že oni ano, a my ne. Film je výpravný co do staré techniky, za Francii však zaskakují ne úplně adekvátně Teplice, čímž je limitováno vyznění českých úspěchů v zahraničí; škoda, že tyto scény nemohly být skutečně z Francie. Ale na druhou stranu takto nám film aspoň připomíná další zaniklý kus Sudet - a tím dává rovnou nápovědu ohledně otázky na produktivní doby a doby neproduktivní. ()
Je to pár dní, co jsem dočetl knižní předlohu. A ... ježišmajrá, takhle dojebat takovou krásnou knížku... Ať mi nikdo netvrdí, že tohle se A. Branaldovi líbilo. Mně to přišlo spíš jako taková ne moc povedená němá groteska. Protože když je hrubým odhadem tak čtvrtina filmu ve francouzštině a otitulkovaných je z toho asi 6, maximálně 8 vět, tak to vyjde skoro tak, jako by to bylo němé. O nějakém zaláskování Frantíka Projsy není v knize ani zmínka a tady to bylo prakticky nosným tématem, no dobrého pomálu. ()
Velmi zajímavé zkřížení motoristického závodění s jemným ztvárněním lásky, mezi Čechem a dcerou jeho francouzského protivníka. Snímek je však určen spíše pro skalní příznivce historie automobilů, protože je po plátně veden ve značně pomalém tempu. Výtvarné řešení mizanscény je ovšem dobově působivé a cizí herci stejně jako duo Luděk Munzar / Josef Hlinomaz předvádí přesvědčivé výkony. ()
Reklama