Obsahy(1)
Moderní a novátorská adaptace stejnojmenného klasického díla z pera Oscara Wilda opět zobrazuje mladého a nevinného chlapce, který v konfrontaci se zlem, v tomto případě ztělesněném cynickým přítelem Harry Wottonem, podléhá. Nechá se namalovat a tím zároveň zpečetí svůj osud. Přestane stárnout a všechny šrámy, ať těla či duše, se nyní projektují už jen na pomalované plátno. Zlo ho postupně pohlcuje. Režisérské taktovky se chopil tehdy debutující David Rosenbaum, Doriana Graye ztvárnil Josh Duhamel a podlého Harrho Wottona Branden Waugh. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (41)
Budu zřejmě bezohlednej, samolibej egoista, protože tahle rádoby filozofická příšernost na mě zapůsobila asi jako lopata v rukou cigoše. A teď čím to asi bylo? Buď tím nesnesitelným přehrávaním a odpornými ksichty všech těch metrosexuálních kreatur nebo jsem jednoduše stělesněním pýchy s duší čistou asi jako motorový olej po generálce, že ono mravní poselství tohoto filmu mi zůstalo skryto. Fakt nevím:) ()
Ze všech adaptací jsem si zřejmě vybral tu nejpříšernější, která neměla nikdy spatřit...kterou neměl nikdy nikdo spatřit. Ohyzdná pizda namaluje buzeranta, který se nechá okecávat jiným buzerantem za občasné asistence blonďaté ohyzdy. Tohle vidět Wilde, vypije vitriol. I těch třech řádek komentáře je na to škoda. ()
Oscar Wilde by si zasloužil propracovanější a zasvěcenější filmovou adaptaci. Je chvályhodné, že si Dave Rosenbaum vybral ke své režijní prvotině provokativní hédonizmus Obrazu Doriana Graye. Wildeovo literární dílo má mnoho duši jitřících a zajímavých zákoutí, ale Rosenbaumovo pojetí je mizerné a povrchní. Nedokáže si vychutnat psychologické dopady, rozmělnil charaktery a vše se pokouší zachránit pronikavě světáckými výroky a knižními monology. Bez prožitku a nezúčastněně zobrazuje psaný text. Rosenbaum chtěl zachytit podmanivost hédonizmu a přitom sám svým filmovým výtvorem náznaky vlastního hédonizmu vraždí. Zobrazované prostředí vyšší vrstvy může vyvolávat otázky, kde končí hédonizmus a kde již začíná dekadence, ale nic z toho se nekoná. Hlavní postavou hédonistické selanky je Dorian Gray (Josh Duhamel), bohatý sirotek aristokracie. S lehkomyslným potěšením přijímá cynický hédonizmus za své poslání a v rozmarech slastí ochutnává život ze všech stran. S touhou pokořit a zvítězit. Nejzajímavější knižní postavou je urozený Harry Wotton (Branden Waugh), leč zde je jeho hédonistický světonázor rozdroben a sžírán vlastním svědomím do nicotnosti zamýšlené působivosti. Hlavní ženskou postavou je Basil Ward (Rainer Judd), idealistická mladá žena v pohledu na život a souznění duší. Tím se ztratila homosexuální nejednoznačnost a zbyla jen obyčejná chlípnost. Z dalších rolí: naivně důvěřivá, mladá a pohledná operní pěvkyně Sibyl Vane (Darby Stanchfield), Sibylin bratr a mstitel James Vane (Brian Durkin), či svobodomyslná Harryho manželka Laura Wotton (Julie Amos). Wilde a jeho pohled na život uspokojuje mou zvídavou duši, Rosenbaum mi svojí adaptací dává naději a víru ve vlastní schopnosti. Škoda času, když film se spíše podobá německým adaptacím uslintané romantiky ala Rosamunde Pilcher. Škoda. ()
Mívám ve zvyku u filmu charakterizovat pět jakoby jednotlivých linií. Herecké výkony, hudbu, příběh, psaný scénář a charakteristika samotné hlavní postavy. Někdy se objeví i šestá linie a to sice, když jsem četla knižní předlohu. Stává se, že se charakteristika dvou linií shoduje, pak je hodnocení a vyjádřit celkový dojem o něco snazší. U Obrazu Doriana Graye to bylo velmi snadné. Už samotná hlavní postava mi vnukla myšlenku, psát si kusé poznámky k jejímu charakteru. Tyto poznámky se ovšem (bohužel) ztotožnují ke všem pěti liniím. Tohle jsou ony - povrchní, nesourodý, nesympatický, předvídatelný, chatrný, starý, jednotvárný, přehnaný .. K filmu jako celku bych dodala jen dvě další poznámky - nesmyslně kapitolované a vložené citáty byly naprosto nehodící se k "malosti" celého díla Davida Rosenbauma. Veliká škoda mého času. ()
Ten kdo k tomuhle psal scénář by si příště měl rozmyslet, jestli by mu nevyhovovala jiná profese. Ukázka neskutečně zprzněné, jinak v originále naprosto dokonalé knižní předlohy. Ve filmu se do popředí dostávají jen naprosto bezvýznamné narážky. Hluboké myšlenky a cynismus, které dělají Obraz Doriana Graye tím čím je jsou naopak potlačeny. Dorianova znetvořená, hříchem pokřivená tvář je ve filmu zobrazena jako klidná tvář starce (jeho dědečka, který v knize vůbec nefiguruje). ()
Galerie (6)
Photo © American World Pictures
![Obraz Doriana Graye - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/104/104691_5423e1.jpg)
Reklama