Režie:
Asghar FarhadiScénář:
Asghar FarhadiKamera:
Hossein JafarianHrají:
Golshifteh Farahani, Shahab Hosseini, Taraneh Alidoosti, Merila Zare'i, Mani Haghighi, Payman Maadi, Ra'na Azadivar, Saber Abar, Ahmad MehranfarObsahy(1)
Skupina dávných přátel se vydává na výlet ke Kaspickému moři a v souladu s tradicí vhazuje před cestou peníze do schránky. Může ale být jejich návrat opravdu šťastný, když někteří z výletníků s sebou vezou i nevyřčené tajemství? A jak ovlivní bezstarostnou náladu zmizení mladé vychovatelky Elly? Civilně pojatý snímek, kladoucí důraz na současnou mladou generaci, probouzí otázky individuální i vzájemné zodpovědnosti a viny. Zatímco zmizení Elly udržuje v napětí hrdiny stejně jako diváky, ti druzí mohou s odstupem vnímat chování všech protagonistů, kteří se dostali do neočekávané situace, již režisér inscenuje s akcentem na roli nevypočitatelné náhody. Napětí ze zmizení Elly přehlušují úvahy o svobodě jednání i možnostech vykoupení při prohřešku, aniž bychom ale ztráceli zájem o nezvěstnou hrdinku. A i když se její příběh vyřeší jednoznačně, úvahy nad chováním postav překročí dobu trvání snímku. (MFF Karlovy Vary)
(více)Videa (1)
Recenze (23)
Ani památky po zaprášených pustinách, tragických osudech bídných vesničanů, dojemných dětských kukadlech či všudypřítomné poetické symbolice. Farhadi se pokusil o převrat v íránské kinematografii a natočil psychologické drama, které se dlouho tváří jako hollywoodský thriller. Vidíme moderní Írán, společnost, která se na první pohled neliší od té naší. Mladí lidé střední vrstvy, kteří se oblékají, baví, užívají všech radostí života stejně jako my. Ženy už nejsou poslušné, nesvéprávné marionetky, zahalené po špičku nosu nekonečnou metráží látky, ale vzdělané, mužům rovné myslící bytosti. Jenže v nábožensky fanatickém státě to nikdo, komu je život milý nesmí s liberálností přehánět. Farhadi si je toho dobře vědom, proto podržel politický podtext na uzdě a v závěru raději přeskočil rapidně žánry a napínavě vybudovanou zápletku zlikvidoval zatuchlými mravními výčitkami. Musel prostě své hrdiny za jejich západní životní styl pokárat, nechat je stanout nad propastí mezi modernem a tradicí a polapit je do sítě morálních dilemat. Protože takové je i v 21. století žalostné jádro Íránu, kde cenzura čouhá z každého kanálu a cesta za mříže je neuvěřitelně snadná. ()
Nemám sice co bych těm dvěma hodinám stopáže vytkl, ale i tak mám neodbytný pocit, že tomu něco chybí. Konkrétně (minimálně) hodina děje. Když to totiž začne být vůbec nejzajímavější, tak je rázem konec. Někam tento přístup sedne (pro příklad ostatně není třeba chodit daleko); sem však nikoli. ()
Skupina přátel se vydává ke Kaspickému moři, kde chtějí strávit několik klidných dní. Drama začíná, když jedna z dívek zmizí neznámo kam a skupinka mladých lidí začne řešit jak se s nejistou situací vyrovnat. Předností filmu jsou určitě skvěle napsané charaktery postav a pomalu vygradované konverzační scény. S ubývajícími minutami filmu odhaluje skupinka dříve zatajované informace ukazující tragickou událost ve zcela nové perspektivě. A právě to, že se postupně dostáváme k racionálnímu vysvětlení, postupně ubírá filmu na jeho zajímavosti, protože pokud byl zpočátku divák držen v pozornosti tím, že měl jen minimum informací, jejich osvětlení mu pomalu celý film zplošťuje do tuctového dramatu s nádechem detektivky. ()
Perfektně rozehrané konverzační drama, v němž už je patrná režisérova silná schopnost vybírat si provokativní náměty a nikoho z hlavních představitelů nešetřit. Níže se tu v jednom komentáři praví, že se v závěru režisér něčeho bojí a hrdiny nechává sebezpytovat snad z politických důvodů, aby to mohlo projít "revolučně-kulturní" cenzurou. Já si ale myslím, že to sebezpytování nemá s podobnými důvody nic společného. Nikdo z hrdinů se nesebezpytuje za to, že by snad žili o něco moderněji, a tudíž blíže našemu euro-americkému modelu, a za to si pak sypali popel na hlavu. Došlo k tragédii, za kterou je třeba nést zodpovědnost a která rozkrývá určité podhoubí specifik nahlížení na milostný život v íránské společnosti, který v mnohém vychází z nějaké historické tradice a nejen z hlav duchovních... Jen by mě osobně zajímalo, zdali si ženy v Íránu nesundávají šátek ani v soukromí domova, a je-li toto ve filmu nějak poplatné předepsané "duchovní etiketě". ()
Natočené je to skvěle, herci hrají taky dost dobře, ale problém je v příběhu. Samotný námět je zajímavý a mohl by ve filmovém podání vypadat dost dobře. Jenže tady se to bohužel strašně vleče a vůbec to není silné. Nedokáže to udržet nějaké napětí, protože se to prostě vleče. A když už přijde zajímavá část, skončí to. Někomu tenhle styl vyprávění sedne, mě bohužel ne. Ale kromě příběhové stránky je ten film dobrý. Takže 3* ()
Galerie (35)
Zajímavosti (3)
- Film se natáčel v Tonekabonu v Íránu. (ČSFD)
- Celosvětová premiéra proběhla 7. února 2009 na Mezinárodním filmovém festivalu v Berlíně. (ČSFD)
- Film celosvětově vydělal zhruba 7 milionů amerických dolarů, čímž je k roku 2009 druhým nejúspěšnějším íránským filmem. (ČSFD)
Reklama