Režie:
Charles LaughtonScénář:
James AgeeKamera:
Stanley CortezHudba:
Walter SchumannHrají:
Robert Mitchum, Shelley Winters, Lillian Gish, James Gleason, Evelyn Varden, Peter Graves, Corey Allen, James Griffith, Gloria Castillo, Don Beddoe (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Film noir o zradě, hříchu, nevinnosti, a zejména odvěkém souboji dobra se zlem. Jeden z nejúchvatnějších padouchů filmového historie, ďábelský Harry Powell, se snaží vetřít do rodiny svého bývalého spoluvězně. Jeho děti by totiž měly vědět, kde je ukrytý lup. Když před tímto zákeřným a nemilosrdným reverendem děti prchnou, pronásleduje své malé oběti vytrvale až do velkého finále. Vizionářský film, který je také poctou němé kinematografii od Griffitha po vrcholná díla německého expresionismu, byl ve své době nepochopen a propadl u diváků i kritiky. Dnes je snímek absolutní klasikou, nechybí v prestižních žebříčcích kultovních filmů a sám se stal jedním z nejcitovanějších filmových děl. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (165)
Pro mě celkem těžko hodnotitelná věc - rok 1955 za prvé, pak ten styl vyprávění zadruhé, což jsem snad ještě v žádném jiném filmu neviděl, nepamatuji si. Vidět to jako dítě v té době, tak na to dosmrti nezapomenu a ksicht Roberta Mitchuma nechci už v životě vidět. Z pohledu mého jako teď je to film, který mě rozhodně zaujal, asi ho uvidím minimálně ještě jednou a názor budu mít trošku rozsáhlejší a jasnější. Když o tom tak přemýšlím, tak se na to vlastně ani netěším a možná ho podruhé ani neuvidím, protože mě ve své druhé půlce dost nudil. Ale něco na tom je, rozhodně pak úchvatné záběry v druhé půli.. pro me strašně špatně stravitelný film, který zatím schválně nechám bez číselnýho hodnocení. ()
Veľmi zvláštny film. V jadre to je dosť drsná rozprávka s náboženským moralizovaním. Niektoré scény ma celkom bavili (napríklad keď sa ten zloduch odmietne vyspať s vlastnou ženou a ukecá ju náboženským vymývaním mozgu), ale väčšinu stopáže to bol strašne divný film. Deti mi boli ukradnuté. Zloduch nebol dostatočne diabolský ani tým zábavným spôsobom a ani príliš nenaháňal strach. Film už dnes po technickej stránke pôsobí strašne televízne. Možno remake by mohol byť lepší, ale ten námet ma teda nenadchol natoľko, aby som to riskol znova. To si radšej po dlhých rokoch znova prečítam rozprávku o troch prasiatkach a zlom vlkovi. 5/10. ()
Pro režiséra Charlese Laughtona to byl první a zároveň poslední film, který natočil pro velké studio. Snímek byl ve své době naprosto nepochopen a skončil velkým finančním propadákem, nicméně dnes patří mezi klasiku. Robert Mitchum zde podal zřejmě svůj nejlepší herecký výkon. // Febiofest 2006 ()
Kamera. Steady zábery. Mitchum. To sú tri veci, ktoré mi ostali v hlave po filme a ešte tam asi dlho budú. Tie zábery na asi každé zviera na svete ku koncu filmu mi pripadali až smiešne. Rovnako ako keď Michum uteká pred starou ženou ako zbabelec. Ale to sú 50s. A preto ich mám tak rád. Je to noir. Ale veľmi zvláštny a jedinečný noir. ()
Solídny thriller, hlavne v druhej tretine, no zrážajú ho mnohé nelogickosti v záverečnej tretine, vďaka ktorým to občas vyznieva ako paródia. Na druhú stranu, excelentne tu je vykreslené, ako sa ľudia nechajú ľahko zmanipulovať, hlavne keď ide o náboženské záležitosti a Mitchum tu je veľmi presvedčivý. ()
Obsahově podvratné dílo, kde ze začátku sledujeme souboj prohnilého pastora a dvou nevinných dětí o balík peněz, aby pak v polovině režisér přehodil výhybku a vyprávěl příběh z opačné perspektivy. Ďábelský a náboženské písně zpívající Mitchum je se svým tenorem natolik podmanivý, že by mi bohatě stačilo dívat se celý film jenom na něj. Prostí vesničané jeho kouzlu podlehli úplně stejně, stačilo jim, že káže slova boží a hned je to nejsvatější muž ze všech - velmi vynalézavá kritika církve. Technická stránka potom nemá chybu, hry se světlem, kontrasty, zkrátka lahůdka. Nebyl on Charles Laughton taky tak trochu ďábel? ()
Začátek padesátých let znamená odklon filmu noir k pochybným hrdinům, morálně vykolejeným zločincům a existenciální nejistotě. Lovcova noc tento trend zdatně předjímá. Mitchumův hrdina ztělesňuje předky všech budoucích maniaků, počínaje Hannibalem Lectorem až k Ledgerovu Jokerovi. Lovcova noc je perfektně nasnímaná a prezentuje jednu z nejlepších prací se světlem, co jsem v noiru viděl (a všichni víme, jak je dobré svícení pro film noir důležité). Co do příběhu však představuje podivný mix Caprova nepřirozeného patetismu a jeho sklonu k optimistickým koncům s noir a hororovými atributy. Krom toho, že výsledek působí jako pověstný dort pejska a kočičky, je film nehorázným výsměchem civilnosti, kterou žánr razí od dob Bogartových snímků let čtyřicátých. V padesátých letech by si pak Wellesův Dotyk zla o něj ani kolo neopřel. ()
S těmito kultovními a legendárními filmy mám trochu problém. Vždycky od toho čekám asi příliš mnoho. The Night of The Hunter je skvělej film, nenudí, nedá se mu upřít dokonalost některých scén a opravdu geniální herecká kreace Roberta Mitchuma coby zvráceného vraždícího reverenda Powella. Bohužel mě ale nenadchl natolik, abych mu mohl dát plné hodnocení- ()
Páni duchovní, vidíte sa? 95% tejto vašej selanky je rovnaká. A aká veľká je sila manipulácie úbohých ovečiek silnými cirkevnými persónami. Vizuálne štedrý snímok poukazuje na určité nerovnosti, ktoré sa nachádzajú v zdanlivej spravodlivosti. A ktorá inštitúcia to má napísané medzi riadkami? Vedzte drahí veriaci. ()
Noční scény byly velice působivé, Mitchum naprosto fantastický, ale občas mi přišlo, že si to celé scenáristé až moc usnadňovali. K mému překvapení to ale docela fungovalo. ()
Jsem divák sentimentální a tudíž mi ta změna tónu ve druhé třetině filmu vůbec nevadila. Ba i útok na emoční receptory jsem v závěru zaznamenal. Překvapivě dobré. Hlavní zásluhu na tom má samozřejmě Robert Mitchum, který geniálně ztělesnil nic menšího než samotné zlo. Inu, a právě o tom Lovcova noc je. O boji dobra se zlem, lásky s nenávistí, pravé ruky s levou, noir thrilleru s Vánoční pohádkou. ()
Naprosto úchvatný film. Harry Powell jako předobraz mnoha vyšinutých postmoderních hrdinů (ještě o trochu více stylizace a už by patřil spíše do komiksu). Atmosféra plíživě a přízračně oscilující mezi temnotou nejtemnější a scénami téměř jako z biblického ráje. Obojí se však prostupuje stejně intenzivně jako spolu alegoricky zápasí Powellovy ruce: pravá s tetováním LOVE a levá s písmeny HATE. ()
Chvíľu (a hodnú) to trvalo, ale zadarilo sa: prepla som a chytila som. Film, v ktorom aj blondína v bielej nočnej košeli vyzerá desivo a Robert Mitchum tiež. Brrr! ()
Výborné je, jak je Lovcova noc přehnaná. Nejsem koukám jediný, kdo si všiml, že místy připomíná spíš hodně temnou a hodně depresivní pohádku, hlavně když děti nasednou na loďku a plují po řece pod hvězdným nebem, přičemž ze břehu je pozorují různá zvířátka. Harry Powell je opravdu jedním z nejúchvatnějších padouchů filmové historie. Jeho souboj levé a pravé ruky či jeho silueta na koni patří ke scénám, co se vryjí do paměti hodně silně. Až by jeden neřekl, že takto drsný příběh vznikl v padesátých letech. ()
Kúzelná noirová rozprávka pre dospelých, jediná svojho druhu. Vzdanie holdu expresionizmu a klasickým rozprávačským metódam je citeľné, ale tvorca si drží svoju metodiku a pristupuje k nej veľmi profesionálne a širokospektrálne. Laughton natočil za celú svoju úspešnú kariéru tento jediný film. Pri niektorých (amatérsky zostrihaných) scénkach je to proste vidno, avšak ani mnoho špičkových tvorcov za svoju kariéru nedokázali vytasiť toľko originality a poetiky v jednom filme, než on. Tak brilantne pracovať s temnými zákutiami v sladkom vidieku? Fantázia! Za všetko hovorí Robert Mitchum a jeho postava : zlomyseľná, zlá, nenapraviteľná - lenže zatajená charizmou a falošnou eleganciou. O tom je aj formálna stránka, ktorá skúma naše pole svedomia a osobnosti. Vyberieme si ťažšiu cestu dobra, ktorá je úprimná a čistá, ale na ktorú sa podstatne viac nadrieme, alebo ľahšiu, ale zato nenásytnejšiu a zlú (tieto motívy som rozpracoval v mojej analýze http://www.9em.sk/analyza-motivov-dobra-a-zla-z-filmu-lovcova-noc-1955/)? Všetko je v nás a pokiaľ prekročíme prah nezdravej slobody, nie sme viac ľuďmi. Pre americkú kinematografiu je toto dielo zlatým fondom. ()
Do chvíle, než odplavala loďka, to mělo nejen dobrý spád, ale hlavně překvapivě skvěle magorského zloducha hrajícího Mitchuma. Pak to ale začalo být dosti rozplizlé a protahované a příliš pohádkové, což mi k tomu, co se doposud dělo, moc nesedělo - jak dva různé filmy. Docela škoda. Jedna hvězda za noir-thriller a dvě za skvělého Mitchuma, ta čtvrtá hvězda z toho ale ke konci nějak vyšuměla. ()
Tak tohle je klasika. Kněz Powell je jedním z nejděsivějších zlosynů jaké jsem kdy poznala. Vždy mi naskočí husí kůže, když si vzpomenu na děti spící na seníku, kterak zaslechnou blížící se zpěv ďábelského kněze, aby se o chvíli později zjevila jeho silueta proti vycházejícímu slunci. Je to napůl pohádka o Jeníčkovi a Mařence, napůl thriller o fanatismu a umění omluvit jakýkoliv svůj zločin "Mám s bohem vlastní dohodu." Díkybohu, že se tuhle klasiku někdo nepokouší natočit znovu, myslím, že by vyzněla jako naivní báchorka. Film je perlou své doby, ke které se stojí za to vrátit. ()
Snad nejoriginálnější film noir všech dob a jeden z nejneobvyklejších zážitků klasického studiového Hollywoodu ()
Hodne unikatni pocin, ktery by se dal popsat jako horror-noir-comedy pohadka. Je to strasny maglajz, ale zaroven podan pomerne dost osobitym reziserskym stylem u ktereho je obdivuhodne, ze se jedna o prvni (a zaroven posledni) kus Charlese Laughtona (takove to obezni prase z oldschool Hollywoodu - Spartakus, Svedek Obzaloby...). Problem je v tom, ze nevite jestli to mate brat jako komedii (totalne over-the-top komedialne hrajici hlavni postava Roberta Mitchuma), nebo jako thriller (kdyz ta sama postava vytahne nuz a zacne strasit), nebo jako pohadkovy road trip Jenicka s Mareknou. 5/10 ()
Naprosté zjevení - Charles Laughton byl výborný herec, ale fakt, že jako režisér natočil pouhé dva filmy, je možná nejbolestivější ztrátou v dějinách americké kinematografie. Lovcova noc je až nesnesitelně moderní, stylová a dravá - říci o ní, že "předběhla dobu", je jako neříci nic. Jistě, u některých scén je struna natažená k prasknutí, u jedné či dvou dokonce praskne, pak ale přicházejí obrazy, které vás doslova opijí - děti schované ve sklepě, noční plavba, Harry Powell vyčkávající na pařezu před domem jako noční démon, zpívající teskný spirituál a mizející s plamenem svíčky ... Pochopím, že na někoho to může být příliš, taky jsem si dost dlouho nebyl jist, zda mi ta komixová kontrastnost sedí - zcela určitě jde ale o jeden z nejvýraznějších filmů, jaké jsem kdy viděl, rozhodně bych ho necpal do škatulky "noir". Nedokážu to říct lépe - jde o snímek natolik neotřelý a originální, až je mi líto, že nedal popud ke vzniku samostatného žánru. ()
Reklama