Režie:
Chuan LuScénář:
Chuan LuKamera:
Yu CaoHrají:
Ye Liu, Yuanyuan Gao, Hideo Nakaizumi, Wei Fan, Yiyan Jiang, Rjú Kohata, John Paisley, Bin Liu, Sam Voutas, Beverly Peckous, Júko Mijamoto, Junichi Kajioka (více)Obsahy(2)
Jedna z nejkrutějších událostí dvacátého století dostává drásavé memento v podobě kontroverzního filmu, jenž zobrazuje osudy postav z různých stran masakru. Rozsáhlý masakr válečných zajatců, zabíjení civilního obyvatelstva a hromadné znásilňování, k němuž došlo v průběhu sedmi týdnů po dobytí tehdejšího čínského hlavního města Nanking japonskou armádou 13. prosince 1937, dodnes představuje citlivé téma v obou zemích. Navzdory řadě svědectví, několika doznání, i závěrům některých japonských historiků stále oficiální vládní zástupci a především národní konzervativci v Japonsku události zpochybňují, i přímo popírají. Mladý čínský režisér Lu Chuan, jenž se do povědomí mezinárodních diváků zapsal oceňovaným existenciálně laděným thrillerem z Tibetské náhorní plošiny Horská hlídka, k ožehavému námětu přistoupil bez národních sentimentů. Vytvořil fenomenální dílo, jež v zahraničí sklidilo řadu cen a doma se stalo hitem, ale současně vyvolalo i vlnu nevole. Lu si totiž na rozdíl od předchozích i následujících pojednání o nankingském masakru nevybírá jednu reálnou osobnost či fiktivní figuru, okolo níž by vystavěl tradičně pojaté drama. Namísto toho přináší nelineární mozaiku událostí, jimiž diváky provádí asi tucet postav z různých společenských vrstev i stran masakru. Vedle čínských vojáků a civilistů či členů Mezinárodního výboru pro nankingskou bezpečnost, složeného z cizinců přítomných v městě před dobytím, se tak zaměřuje i na několik figur z japonské strany, především pak na řadového vojáka Kadokawu posléze povýšeného na seržanta. Právě jeho vyobrazení coby empatického člověka, drásaného okolním utrpením a ohlodávaného tlakem svých druhů i válečné mašinérie, vyvolalo v Číně vlnu nevole a dokonce i výhružek na adresu režiséra. Přitom film nikterak neznevažuje oběti masakru, ale naopak právě díky svému rozvolněnému impresivnímu vyprávění podává jeho drasticky realistický obraz prostý přemrštěného patosu či opulentní výpravnosti. Ačkoli tvůrci měli k dispozici vysoký rozpočet, film zaujme právě tím, jak se straní tradičních způsobů, jimiž jsou velké historické události obvykle zobrazovány. Celý snímek byl natočený na černobílý materiál a z hlediska kamery využívá jednak reportážní bezprostřednost s převládajícími detailními záběry a expresivním střihem, ale často také komplikované kompozice s velkou hloubkou ostrosti a několika paralelními plány akce. Po právu také podstatná část ocenění, která Nanking! Nanking! získal, byla určena kameramanovi Cao Yu. Snímek se také minimálně uchyluje k užití hudebního podkresu, naopak nechává emocionalitu scén vyznít přes syrový chaos ruchů a hlasů. Vzniklo tak devastující pojednání o velkoměstě, z jehož budov se staly ruiny, ulice byly poseté sutí a mrtvolami a kde smrt přicházela zcela bez varování, ale i ta byla ve výsledku spíše vykoupením z existence plné bolesti, bezmoci a šílenství. Jako takový představuje film adekvátní pomník jedné z nejděsivějších epizod dvacátého století. (Česká televize)
(více)Recenze (137)
Nadherne nasnimane cernobile zabery zachycujici japonsky terror v Cine. To je trumf #1, ze reziser dokazal zverstva WWII natocit tak nadherne a pro oko maximalne lahodne. Zacatek je vyborna mestska bitevni party ala Saving Private Ryan, zbytek je diskriminacni a vyvrazdovaci horor na personalni urovni ala Shindler's List. Oproti Spielbergove nudnem pokusu je tohle ale o mnoho pusobivejsi a hlavne zabavnejsi. Nejvic me dostalo pouzivani zajatych cinskych zen jako objektu ke znasilnovani japonskou armadou k smrti, proste to do nich pumpovali tak dlouho dokud neumrely, "good stuff". 8/10 ()
Nebýt té epizodičnosti, mohlo to být za 5*. Silnej film. ()
Působivé zejména pro ty diváky, kteří rádi sledují bojující pěchotu a masové vyvražďování. 1) Vidíme masové vraždění a rozsáhlé přesuny pěchoty, tvořené "žlutými" vojáky - chvíli trvá, než nám dojde, kdo je Číňan a kdo Japonec. Až ve druhé polovině dostane divák příležitost alespoň trochu si vytvořit vztah k některým postavám. Ale dříve, než to stihne, je po nich._____ 2) Vysvětlením historických souvislostí či motivací se režisér nezdržuje. Oprávněně předpokládá, že diváci (přinejmenším čínští) vědí, na co do kina jdou. Už označení samotné události je pro pochopení přístupu k dějinám signifikantní: čínsky jde o nankingský masakr, japonsky o nankingský incident. Podle závěrů Tokijského procesu (analogie Norimberského procesu v Evropě) bylo vyhlazování v Nankingu úmyslné a plánované._____ 3) První půlka snímku na mě působila spíše jako ilustrační obrazy k encyklopedickému heslu: masové vyvražďování, než jako umělecký film (z estetických důvodů černobílý, jak říká režisér)._____ 4) 38letý režisér a scénárista Chuan Lu udělal kus dobré práce, zejména v historické osvětě. Vášnivé reakce vzbudil film nejenom v Japonsku (které odhalení různých kostlivců ve skříni teprve čeká), ale i na domácí čínské publikum, které jen stěží skouslo fakt, že film je vyprávěn z pohledu japonského vojáka a že jedna z hlavních postav filmu je čínský kolaborant. ()
Pro mě zatim asi nejvěrohodnější a nejzajímavější filmové zpracování ( ještě jednou podotýkám, že hodnotim v rámci ryze filmového zpracování ) nankingských masakrů... Černobílej kolor, ruku v ruce s ruční, roztřesenou kamerou, v mžiku přecházející do předlouhých ( možná až moc ), téměř statických záběrů..., minimální ( pokud ano, tak značně strohé ) dialogy..., kombinace, která jednoznačně dodává na celkové působivosti a autenticitě. Jo..., tohle filmové dílko mě docela dostalo a lidem, kterým téma masakrů v Nankingu ( nebo jiných válečných zvěrstev ) neni zas až tak úplně volný, mohu CITY OF LIFE AND DEATH jedině doporučit. Tady bych šel i vejš, takže spíš 4,5* P.S. Můj původní záměr srovnávat s T.F.Mouovým BLACK SUN : THE NANKING MASSACRE, filmem, zpracovávajícím to samé téma, jsem nakonec opustil ( čehož se možná s veškerou vervou za mě zhostí Mojmír, nemám pravdu .-)?), obě verze jsou totiž úplně někde jinde..., každopádně Mouův přímočarej, explicitně-exploatační přístup mi taky vůbec nevadil ( a asi nejen mě, soudě dle červeného, 80ti procentního hodnocení ) a ke shlédnutí doporučuji rovněž. ()
Netlačí se na pilu a to se mi líbí, nechť si divák udělá názor sám. K dokonalosti chybí absence výraznější postavy, která by nás provázela celým filmem. Film má opravdu vypjatý a vynikající závěr. ()
Film určitě stojí za vidění už z osvětových důvodů. Nemůžu se ale ubránit podezření, že byl v Číně posvěcen důležitými soudruhy z propagandistických důvodů. A tuhle funkci plní, zatímco jako dramatické dílo mě příliš nepřesvědčil. ()
Neskutečně smutný, slzy nahánějící snímek o dobytí Nankingu japonskou armádou a následném masakru, znásilňování žen, střílení a vyhazování dětí z oken (u tohoto jsem jen oněmněl a nevěřícně koukal, ale to ostatně při sledování celého filmu). Výborný začátek, kde Japončíci bojují s Číňani o každou píď, výborná kamera a krásná hudba. Především je to ale brutální film o chování japonských vojáků, který dokazuje, že nejenom Němci byli velký svině. Na druhou stranu se tady dozvídáme také něco o náckovi, který byl proti těmto zvěrstvům, byl jím Rabe. Nemůžu si pomoct, ale hodně mi to připomíná Spielbergův Schindlerův seznam. Jednak proto, že je to natočeno také černobíle, a taky proto, že to má v jádru podobný příběh. Rozhodně stojí za shlédnutí, protože jen tak pochopíme, čeho jsou lidé schopní. 85%. ()
Na válečných filmech mě víc než na jiných štve přehnaný patriocismus. Prostě jasně poznáte, jetli film natočili Rusi, Američani, Němci, nebo Číňani. A to je můj jediný problém s tímto filmem. Těžko ten pocit popsat, ale takový trochu "ach jo". Jinak je film opravdu brutální, syrový. perfektně natočený, zahraný. A hlavně zapamatovánihodný. To co se v Nankingu dělo by se mělo připomínat a hlavně pamatovat. Toto dělá z lidí válka. Nejnižší lidské pudy, zbabělost, touha po pomstě a šílenství. Hnus. ()
V souvislosti se druhou světovou válkou se člověku vybaví rok 1939, evropský a americko-japonský konflikt. Málokdo však má povědomí o událostech v Asii po roce 1937. Tento opomíjený snímek o u nás opomíjené události se sice, dovolím si tvrdit, drží při zemi, přesto je opravdu velmi zajímavý, kvalitní a hodnotný! Pro mne vedle Welcome to Dongmakgol nejlepší asijský film. ()
Čína občas překvapí a tenhle příběh stojí za to znát. Vskutku tíživý film. ()
Když jsem přednedávnem sledoval film John Rabe- Ctihodný občan Třetí říše, přišlo mi neuvěřitelné, že by se německý průmyslník (jehož zásluhy nelze zpochybnit) dokázal s japonskými vojáky vždy domluvit...a zabránit nejhoršímu (aspoň co se jeho bezpečné zóny týkalo). Tento syrový, realistický snímek, sledující japonská zvěrstva z perspektivy několika postav (včetně seržanta sžíraného svědomím) mě přesvědčil o tom, že jsem měl pravdu. ()
Nevím, do jaké míry je mým vlastním nedostatkem všímavosti, že jsem v první části filmu, kdy se poslední zbytky čínského vojska snaží bránit svůj kapitol, měl velké problémy rozeznat, kdo je kdo, ale tohle je nakonec jediná výtka, kterou mám v plánu vyřknout. Protože tohle by se klidně dalo pouštět po světových filmových školách jako vzor, jak bez patetické ubrečenosti a s tolika přirozenými a silnými emocemi natočit tu nejzávažnější národní tragédii. Spousta postav, ruční kamera, absence barev - vadí to někomu? Rozhodně ne, když tvůrci vědí a hlavně umí. Pro mě jednoznačně kanonické dílo v oblasti specifického žánru, kdy bych do budoucna tvůrcům, co se budou pokoušet točit témata jako Katyň nebo Bengálsko, doporučoval sakramentsky dobře studovat všech 132 minut. Co Petře Nikolaeve na to říkáš (Lidice)? ()
Ciry Cinsky brutal, nieco ako sovietsky film Jdi a Divej se. Akurat sa to odohrava v cinskom Nankingu. Japonci sice urobili zlociny - masakre, znasilnovanie, bezne sa odtinali ruky a nohy + aj pochovavali zaziva, len na rozdiel od nemeckeho nacistickeho hnoja Japonci boli civilizovani a nikdy neurobili holokaust. Coz nemecky nacizmus posuva do kolonky absolutne zlo 100 % ()
Veľmi dobré, vojnové scény ako v Ryanovi. Pohladenie na duši. 80% ()
Dlouho jsem neviděla tak silný film... Válečné zvěrstvo (navíc podle skutečné události), které z hlavy jen tak nevymažete. Zoufalost, beznaděj, smutek. 100% ()
Až se z toho vzpamatuju, tak sem něco napíšu...... ()
Urcite se nejedna o film, ktery by si bezny divak poustel casto, ale za tu kameru si ctvrtou hvezdu zaslouzi. ()
Síla,síla,síla.... něco jako asijský Schindlerův seznam.... dech beroucí kamera a k tomu černobílá... jak já říkávám.. méně barev, více emocí a tady to sedí jak prdel na hrnci.... šílené scény... silné momentu kterými je film prošpikovaný už od samotného počátku.... Velice zajímavé postavy a zajímavý kontrast, kdy to člověk vidí chvíli z pohledu číňanů a poté z pohledu japonců... místy se snaží ukázat že i oni jsou jen lidé, aby záhy tyhle myšlenky zadupal do země nějakým brutálním činem zúčastněných. Rozhodně všem doporučuji.... ()
Celkem drsnou party si tam tenkrat Japka udelali. http://cs.wikipedia.org/wiki/Nankingsk%C3%BD_masakr ()
Velmi krutý snímek, který díky skoro dokumentárnímu pojetí působí dost silným dojmem. Bohužel i snímek o sebesmutnějším a sebedrsnějším konfliktu musí podle mě diváka nejen šokovat, ale i "bavit". A to Nanking Nanking moc nedělá. Jde o kvalitní zobrazení tohoto u nás malo známého válečného konfliktu, ale jako film je to celkem nudné spojení drsných scén slabým příběhem a nevýraznými postavami. Jako dokument byt o fungovalo líp. ()
Reklama