Režie:
Jacques AudiardKamera:
Stéphane FontaineHudba:
Alexandre DesplatHrají:
Tahar Rahim, Niels Arestrup, Farid Elouardi, Reda Kateb, Hichem Yacoubi, Adel Bencherif, Gilles Cohen, Pierre Leccia, Leïla Bekhti, Antoine Basler (více)Obsahy(1)
Malik El Djebena, odsouzený k šesti letům vězení, neumí číst ani psát. Do věznice přichází úplně sám a působí mladším a křehčím dojmem než ostatní trestanci. Je mu 19 let. Šéf korsického gangu, který vládne i vězení, si ho okamžitě vezme na paškál a pověří ho několika „úkoly“, díky kterým se Malik nejen zocelí, ale zároveň si začne získávat šéfovu důvěru. Ale Malik je odvážný a učenlivý, a tak si tajně začne spřádat vlastní plány… (oficiální text distributora)
(více)Videa (2)
Recenze (287)
Není to špatnej film, ale nebavilo mě to. Americký filmy o mafinánech - třeba Godfellas - mi přijdou takový svižnější a líp se mi v nich orientuje. Tady vypadají všichni stejně (stejně nesympaticky), je těžký s někým z nich nějak sympatizovat.... Navíc co chvíli si film začne hrát na těžkou psychologii a umělecký dílo. ()
Vysilující film, který se vám za zvýšenou pozornost bohatě odmění. Když si Malik bral zpět svou „zálohu“, pocitově jsem na to byl stejně jako v závěru Shawshanku. Zde do sebe vše tak hladce nezapadá, některé otázky jsou ponechány otevřené a máme mnohem větší volnost v tom, jak budeme celý film vnímat. Třeba jako syrové rodinné drama, z něhož byly milosrdně vypuštěny ženské postavy. Nevíme, odkud Malik přišel a co spáchal, za mřížemi pro něj začíná nový život (jeho první krvavá a traumatizující zkušenost představuje jakýsi porod). Postupně se naučí (vězeňským prostředím) chodit, číst a psát. Nejdůležitější postavami jsou pro něj dvě autority – otec (César) a učitel (Ryad). Po čase smí ven, ale do večera musí být zpět, což mu nezabrání v osamostatnění… atd. Prorok zároveň po svém splňuje požadavky mafiánské ságy o nule, která se vypracuje v eso. Omezený je hlavně prostor. Namísto celé čtvrti si Audiard vystačí s jednou věznicí, jež zásluhou hodně tělesné kamery rozhodně není místem, kde byste se cítili bezpečně. Střihové sekvence dokumentující protagonistův kariérní růst jsou podbarvovány výhradně americkými songy, jejichž texty záměrně nepoukazují na kriminalitu skrytou za Malikovými činy. Jako kdyby měly ironicky komentovat americké mafiánské ságy, v nichž organizovanný zločin tvoří přirozenou součást existence hrdinů. Vězeňské prostředí v konečném součtu nehraje až tak důležitou roli, ale činí tento příběh jednoho života ještě originálnějším. 85% Zajímavé komentáře: Marigold, Eddard, claudel ()
Drsný sociální realismus a intenzivní drama. Cesta Araba bez kořenů ze dna vězeňské hierarchie ke špičkám korzické mafie a jeho lidský přerod z naivního výrostka v ledově kalkulujícího kápa není žádnou romantizující gangsterkou. Nabízí ostrý obraz, odpovědi nechá na vás. Jak, co se týče vztahu k hlavní postavě, tak v dalších nadhozených vrstvách příběhu: tématu muslimské víry, radikalizace, etnokulturních konfliktu mezi Korzičany, Francouzi a Araby, násilí plodícího další násilí... Čistě kvůli francouzštině mi vytanuly dva jiné filmy, jeden s mladičkým a druhý s poněkud starším Vincentem Casselem, La Haine a Veřejný nepřítel č. 1. Ten druhý snímek je v přístupu k tématu vlastně protipólem Un Prophète. ()
"La Rentrée du cinéma" v Paříži jsme s mojí milou zahájili ve stylovém kině Saint-Germain des Prés a zvolili jsme nejtěžší francouzský kalibr nejspíš celého roku 2009. Všechny noviny, všechny časopisy, všechny webové stránky byly jednotné v tom, že tento film je nutností pro každého filmového fanouška. Od prvních minut lze rozpoznat nesmírný řemeslný um J. Audiarda. Ve Francii je považován za svérazného a originálního režiséra. Úvod filmu je dost drsný, jak jinak pro nováčka ve vězení. Zbytek filmu sledujeme jeho počínání a boj o přežití za zdmi věznice. Potěšila mě pestrá jazyková směsice - francouzština, korsičtina, arabština a také působivá hudba. A jako by Audiard syrovosti a naturalismu malinko chtěl odlehčit, vloží špetku poetiky. Tahar Rahim a Niels Astrup zaslouží za své výkony velké uznání. Konečně, z mého pohledu se jedná o vynikající film, rozhodně jej ale nepovažuji za filmovou událost roku 2009. ()
oproti "kriminálom" a rôznym "shawshankom" sú európske väzenské drámy nepopierateľne a neporovnateľne kvalitnejšie, drsnejšie a lepšie. drsný, realistický "prorok" je plný veľmi kvalitných hereckých kreácií, pozvoľna hustnúcej atmosféry a niekoľkých nevšedných režijných nápadov, ktoré na jednej strane film udržujú v rovine artovejšej polohy, no vždy po čase ho prinavrátia prostredníctvom rôznych formálnych prvkov (známych z "komerčnejších" gangsteriek) späť k mainstreamovejšie orientovanému divákovi, takže výsledok veľmi zvláštnym a nečakaným spôsobom naplní každého. ()
Reklama