Režie:
J.J. AbramsKamera:
Dan MindelHudba:
Michael GiacchinoHrají:
Chris Pine, Zachary Quinto, Zoe Saldana, Karl Urban, Simon Pegg, John Cho, Benedict Cumberbatch, Anton Yelchin, Bruce Greenwood, Peter Weller, Alice Eve (více)VOD (4)
Obsahy(1)
V roce 2009 představil tvůrce J. J. Abrams (seriál Ztraceni, Star Wars: Síla se probouzí) novou filmovou podobu legendárního Star Treku. Celá sága se vrátila na úplný začátek, kdy se na palubě nejmodernější hvězdné lodi U.S.S. Enterprise setkala dvojice hlavních hrdinů, budoucí kapitán James T. Kirk (Chris Pine) se svým pozdějším prvním důstojníkem Spockem (Zachary Quinto). Moderní filmové zpracování v podobě výpravného intergalaktického dobrodružství se setkalo s vřelým diváckým přijetím a už o čtyři roky později se vesmírná posádka vrátila v dalším pokračování ve filmu Star Trek: Do temnoty. Jak napovídá samotný název, tentokrát se jedná o velmi náročnou a nebezpečnou misi. Posádka vesmírné lodi Enterprise dostává za úkol dopadnout záhadného vesmírného teroristu Johna Harrisona (Benedict Cumberbatch). Ten se po teroristickém útoku na archiv Hvězdné flotily ukrývá na nepřátelské klingonské planetě a hrozí, že se mu podaří rozpoutat ničivou válku, která může zničit celý vesmír. (Česká televize)
(více)Videa (36)
Recenze (1 552)
Dvě hodiny jsem koukal s očima dokořán, jakoby mi bylo zase patnáct. A stejně k tomu mám dvě zásadní výtky. Abrams obtáhnul koncept prvního dílu bez výraznější inovace (ten timing akčních scén sedí v rámci stopáže víceméně jedna ku jedné) a hlavně téměř nepracuje se záporákem (a že mu Cumberbatch nahrál jako málokdo). Teprve až na podruhé se rozhodnu, jestli to bylo všechno schválně a jde pořád především o tu palbu hlášek, dokonalých postav a „absolutních“ momentů, jako je třeba pád z vesmíru, nebo už je J. J. myšlenkami na druhé straně galaxie. ()
Klingona bych nikdy nedráždil, protože bych nechtěl skončit v některém z jeho přebytečných žaludků. Takže si nedělám legraci z jeho osmikomorového srdce, nešťourám ho vidličkou do dvojitých jater, neposmívám se jeho zmuchlanému obličeji a pokud si dobře vzpomínám, tak se raději pohybuji v jiné galaxii než on. To ale Kirk je jiný. Klidně si tu svou Enterprise navede na jejich území a naivně očekává, že mu to projde. To ale samozřejmě nemůže, protože pak by ten film byl o ničem a to by nešlo. Musí přece jít o akci, ale taky o zábavu, které opět jednoznačně vévodí odporně pravdomluvný Spock. Naštěstí není na to hláškování sám, takže je to nakonec fajn zábava i pro ty, kteří se na seriálové mise v papundeklové lodi pravidelně nevydávali. ()
Být věrný své nadšenecké geekovské dušičce, raději se pomrkáváním zavděčit trekkies či být poplatný blockbusterovým požadavkům trhu? Toť otázka, na kterou tentokrát Abrams oproti jedničce nenašel uspokojivou odpověď. A tak mezi těmito přístupy kolotá chvilku tak a chvilku zase onak. Rozháranost se tu projevuje ve všech aspektech. Na jedné straně vážně pojatý (a pohříchu ne zcela využitý) záporák s uvěřitelnou motivací ztvárněný charismatickým hercem a proti němu komediálně rozjuchaná posádka plná loutek do počtu. Je to sice emočně spockovsky chladné, ale přitom se tu prolije více slz než na pohřbu Kim Čong-ila. Tváří se to jako popcorn, u kterého není zapotřebí vypínat mozek, přesto se tu sypou z rukávů překombinované plány, které by působili debilně i v o několik řádech tupějších slátaninách. Jsou tu s nadsázkou pojaté indianajonesovské eskapády i pokusy o temnou osudovou epičnost a do toho je šroubovaně naroubované povinné deus ex machinovské cameo, do nekonečna recyklovaná hudba, nechtěně směšné metavariace (v čele s otřesnou scénou "zpoza skla") či utnutý závěr, který spíše než jako nevyhnutelné osudové vyvrcholení působí dojmem, že byl vyčerpán rozpočet a tak se jaksi nedostalo na ten pravý konec... Prostě nesourodý (a frenetickým střihem během akce znepřehledněný) výsledek, u kterého nejvíce zarazí, že přesně s tím samým neměl Abrams v případě jedničky sebemenší problémy. ()
No, tak vám tedy opravdu nevím! Štíty nestálo zato vůbec vztyčovat, ani na chvíli mi u toho necuklo ve warpovém pohonu, na můstku bylo sucho a dřelo to, a všechny ty dokonalé vizuální duperele nevykompenzovaly scénář suchý jako výraz Leonarda Nimoye při sledování Battlestar Galactiky. Nepatřím sice k těm, co si doma lepí špičaté boltce a zachraňují na conech s ostatními otylými nerdy hvězdnou flotilu od klingonské invaze, nicméně u prvního filmu jsem si nadšeně leštil phaser. Po filmu druhém jsem vyloudil akorát tak hlasitý, hrdinný kapitánský Grk a s radostí zanechal posádku lodi Entršajs v šedivém průměru nehostinné galaxie pubertálních masturbantů. ()
Galerie (155)
Zajímavosti (53)
- Khanova (Benedict Cumberbatch) posádka z Bottany Bay má 72 členů. Tolik jich bylo na Khanově lodi i v původním seriálu Star Trek (od r. 1966) v epizodě Vesmírné sémě (pokud počítáme živé osoby). V původním seriálu jich před nalezením pět zemřelo v důsledku selhání kryogenických jednotek. (mirliflore)
- Mezi modely hvězdných lodí admirála Marcuse (Peter Weller) můžeme zahlédnout také Phoenixe, první loď s warp pohonem známou ze snímku Star Trek VIII: První kontakt (1996), dále Enterprise NX-01 ze seriálu Star Trek: Enterprise (od r. 2001) nebo USS Kelvin, na které zahynul Kirkův (Chris Pine) otec na začátku předchozího filmu. (mirliflore)
- Podle J.J. Abramse byl koncept alternativní reality a cestování v čase dobře promyšleným trikem, jak příjit s úplně novými nebo změněnými příběhy. Sám myšlenku doplnil slovy: "Ten nápad, že se teď nacházíme na nové časové ose, nám umožňuje vzít jakékoliv ingredience z předchozích projektů, nebo přijít s úplně novými a z nich tvořit nové příběhy.“ (Caszidy)
So, shall we begin...? Když stejnou větu pronášel Pinhead v Hellraiser 3: Hell on Earth před masakrem v rockovém klubu, jen těžko mohl tušit, že o pár desítek let později se objeví černovlasý Brit s uhrančivým pohledem a geniálním hlasem, v jehož podání bude znít o poznání děsivěji. Kino navštěvuji zcela výjimečně, a když jsem konečně zhlédla Abramsův úvodní Star Trek, začala jsem cítit něco silného a spolu s trailery na jeho pokračování jsem se nakonec dostala do statusu "MUST SEE!" Říkám, že Star Trek: Into Darkness byl pro mě ten vůbec nejsilnější zážitek, jaký jsem kdy v kině zažila. Jakkoli příliš neholduju technologii 3D a tomu, že se s ní promítá už téměř každý blockbuster, musím říct, že v případě tohoto filmu se mi právě tato technologie postarala o nezapomenutelný zážitek. Jak už zde někdo psal, už od úvodních hvězdiček Paramountu, které se s elegancí jemně otřely o vodní hladinu, až po závěrečné titulky jsem byla "completely stunned." Při spoustě momentech mi srdce divoce bušilo a polévalo mě horko i zima zároveň. Už od scény, kdy se Kirk snaží znovu nahodit jádro, jsem začínala cítit slzy a vše to vygradovalo scénou "I'm scared, Spock", kdy jsem normálně začala brečet jak malá holka. Nepamatuju si, že by mě kdy nějaké sci-fi, nebo snad vůbec nějaký blockbuster dokázal takto "rozhodit." K obsazení. Zachary Quinta jsem začala milovat. Chris Pine mě zde dokázal přesvědčit, že i když je to typický hezoun, umí také hrát. A to hodně dobře. Zoe Saldana, ani Karl Urban zde sice nemají tolik prostoru, jako v úvodním filmu, ale zato je fenomenálně "nahrazuje" Simon Pegg, který mě s tím svým přízvukem dostal a především také "the ultimate galactic motherfucker himself." Mistr Cumberbatch to na nás rozehrává mistrovsky, a už od úvodní scény, kdy slyšíme pouze hlas "I can save her" je jasné, že toto bude v jistém směru "jeho" film. Jeho Khan je dokonalý a děsivý a scény s ním naprosto hypnotické. Jeho hlas v 3D až téměř duní a já z něj nedokázala spustit oči. Snad všechny proslovy a dialogy, které ve filmu vede, si zasluhují status "epické" a jen za svůj výkon ve scéně "My Name is KHAN" by si zasloužil Oscara. Fanynky SPIRKA si také přijdou na své a "bromance" momentů je zde požehnaně:) Zejména Spock si od Kirka "vyslouží" pár nemístných posměšků:) Vtipných situací, narážek, ani hlášek zde rozhodně neubylo, alespoň já jsem se slušně nasmála. A nějaké ty dvojsmysly se také objeví:) Celkově mi Do temnoty připomíná 2. sérii Sherlocka. Mnohem temnější, nebezpečnější, osudovější, už ne tak bezstarostné a uvolněné, nabývající na důležitosti, jdoucí více do hloubky, více zaměřené na psychologii hlavních postav a rozvíjení jejich vztahů. Díky roli Bena jsem měla dojem, že tento film mi způsobil něco jako "Reichenbach Feelings." A skupiny jako "SpockLock" či "Sherlock Into Darkness" patří mezi jeden z nejvěrnějších Fandomů na internetu:) I já sama jsem tam nějakou podobnost se Sherlockem viděla. Závěrečná scéna, kdy Spock bojuje s Khanem ve výšce, mi připomněla souboj mezi Obi-Wanem a Anakinem. J.J. Abrams je pro mě sakra borec, a já jen doufám, že takto výborně bude fungovat i nadále. Star Trek Into Darkness mi přinesl ultimátní zážitek, jaký jsem snad ani v nejmenším nečekala a dostal mě tak, jako zatím jen velmi málo filmů. "I will walk over your cold corpses.", "You, you can't even break a rule, how can you be expected to break bone?", "You think you world is safe? It is an illusion. A comforting lie told to protect you. Enjoy these final moments of peace. For I have returned to have... my... vengeance." () (méně) (více)