Obsahy(1)
V blíže neurčeném městečku se jednoho dne na čas zastaví všechny hodiny. Televizní reportér (K. Pech) se štábem zkoumají, proč se tak stalo. Svědek vypráví, že se setkal se ženou z budoucnosti. Reportér dospívá k podivnému objevu… O tom vypráví fantastický příběh Zdeňka Bláhy, fiktivní reportáž z přítomnosti o budoucnosti a cestování časem. Televizní inscenace v žánru sci-fi, na svou dobu inovativním, byla natočena v roce 1965 režisérem Jaroslavem Dudkem. (Česká televize)
(více)Recenze (30)
Rok 1965 a podruhé (Konec velké epochy) televizní sci-fi film s originálním zpracováním s prvky fiktívního reportážního dokumentu. A aby toho experimentování nebylo málo, tentokrát s nehereckým obsazením. Žít v 60.letech, asi by mě zrovna tohle nenadchlo, ale jako diváka 21. století mě nikdy nepřestane fascinovat, kolik ojedinělých filmových i televizních projektů v těch zlatých šedesátých vzniklo, byť se některé na první pohled mohou zdát hodně podivné. Takové je spočátku i sci-fi o záhadném zastavení všech hodinek ve městě a objevu záhadné ženy v rukou doktora-podivína. Ale pak se to rozjede v skvělý spor přednášek a diskusí vědeckých pracovníků a v druhé polovině rovněž není nouze o napětí a překvapivé rozluzení. A překvapením byl samozřejmě i zajímavý herecký výkon mladého dr.Miroslava Plzáka. ,,Kdyby se ocitl kdokoliv z nás v 15.století, to by ho pak museli rovnou upálit?!" Pěkný 60-tkový snímek spíše na jedno zhlédnutí, ale dávám mu 70% // Zajímavost: Po filmu Muž z prvního století (1961) se jedná o druhý snímek se stejnou představou budoucnosti, kde rok 1961 představuje mezník (první let do vesmíru), od kterého se počítá nový letopočet "po Sputniku." ()
Ojedinělý a originální televizní snímek, který spojil inovativní formu plně čerpající ze specifik televizního média se skvělým Bláhovým scénářem. Zpočátku nevinně až naivně vyhlížející případ z obyčejného maloměsta se záhy stává výbornou záminkou pro metaforické i poměrně přímé narážky na socialistický režim z mnoha úhlů a postupně přechází až do napjaté atmosféry naprostého nedorozumění v televizní diskusi, jež vyústí v tragický závěr, kdy se nakonec vše zajímavým způsobem uzavírá a i současný divák může ještě pocítit podivnou hořkost na jazyku, z uvažování nad tím, jaký vlastně pojem budoucnost získal význam v daném režimu. I když film spíše mluví pro konkrétní dobovou situaci a o nadčasovosti skoro řeč být nemůže, přesto tak činí působivým a odvážným způsobem, který oslovuje i dnes. Není divu, že film narazil na cenzuru a po odvysílání byl zavřen do televizního trezoru. ()
Podivná reportáž z roku 1965 o úkazu, který se stal v Pískově. DIALOG - REPORTÉR - Prosím vás, také si myslíte, že zastavené hodiny na kostele souvisí z Bohem? KOLEMJDOUCÍ - Ne. Žijeme přeci v době vědy a techniky. REPORTÉR - Ale do kostela jdete? KOLEMJDOUCÍ - No, pro jistotu.......... Proč se zastavil čas na všech hodinách a hodinkách v Pískově, a jak to, že pak nikomu nechyběl? Kam se poděl ztracený a opět "vrácený" čas? CITÁT - Žena při průletu časovou smyčkou měla úplně zničené šaty......... Tuto myšlenku mají na svědomí Češi již v roce 1965. O kolik let později byl natočen Terminátor se stejnou myšlenkou? CITÁT - Oni ji totiž nalezli úplně na-hou........... Nemáte odvahu uvěřit teorii cestování časem? Tak se podívejte se na tento velice povedený Československý dokument o cestování časem, věštění, parapsychologii, psychice a davové hypnóze a budete zase o kousek blíž, tomu uvěřit. CITÁT - Soudruzi, začínáme........... Velice zajímavý je dvojí výklad knihy "Materialismus Entropicismus" V. I. Lenina. CITÁT - Já, když přemýšlím, tak myslím, že chápu jak to bylo myšleno........... ()
Začátek byl zajímavý, to je bez debat. A celkem i zábavný. Čím víc se pak ale tvůrci snažili o seriózní scifi (dokonce s poselstvím a politickými narážkami), tím víc to drhlo. Závěr příběhu sice nakonec ukočírovali, ale jestli to někomu stačí... Po téhle nudě si člověk aspoň uvědomí, jací machři jsou Cimrmani nebo Philip K. Dick. ()
Dle názvu (který mi přijde pořád trochu hloupý) jsem čekal nějakou chujovinu a ona z toho vypadla dost zajímavá a inteligentní věc. Mysteriózní sci-fi, natočená ve stylu, který já mám strašně rád, ale v tomto žánru skoro ani neexistuje. Viděl jsem ho jen dvakrát - tady a ve Fallech - přičemž každý se věnuje něčemu jinému, ale rád mám ty filmy oba. Každopádně Byla jednou jedna budoucnost je naprosto skvělý film, který mě svým stylem (který se v úvodu tváří jako komedie) dost chytl a už nepustil. A druhá polovina se rozjede ještě mnohem víc, než ta první a já tady naprosto vážně říkám, že napínavější scénu, než tu, kde probíhal rozhovor mezi čtyřmi lidmi ve studio, jsem už hodně dlouho neviděl. Navíc ten film má i co říct a je v tom i dost chytrý. Přece jenom, kdyby sem opravdu na čas přicestoval někdo z budoucnosti a mluvil jen s jedním člověkem, věřili byste potom tomu danému člověku? Možná mi jen chyběla zmínka o tom, že v dnešní době se najde hromadu bláznů či lidí zoufale toužících po pozornosti, co by taky mohli tvrdit něco podobného (a pravda to samozřejmě není) či se prohlašovat za druhý příchod Ježíše (že jo, Kačenko?) a kvůli tomuhle tomu člověk prostě neuvěří. Ale to je výtka dost minimální. Za mě plný počet, protože jsem z toho nadšený (a překvapený, mile překvapený) a navíc mi ten film přijde bohužel dost zapadlý a nedoceněný. Aspoň že tady to je alespoň těsně pod hranou červených čísel, když už nic jiného. 5* ()
Galerie (9)
Photo © Česká televize
![Byla jednou jedna budoucnost: Podivná reportáž z přítomnosti 1965 - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/158/063/158063623_9a2447.jpg)
Zajímavosti (1)
- Po filmu Muž z prvního století (1961) se jedná o druhý snímek se stejnou představou budoucnosti, kde rok 1961 představuje mezník (první let do vesmíru), od kterého se počítá nový letopočet „po Sputniku“. (Willy Kufalt)
Reklama