Režie:
Michèle RosierScénář:
Michèle RosierKamera:
Emmanuel MachuelHrají:
Audrey Dana, Olivier Schatzky, Jérôme Robart, Sebastian Barrio, Françoise Lebrun, Mathieu Lagarrigue, Valérie Crouzet, Sarah Grappin, Daniel Martin (více)VOD (1)
Obsahy(3)
Čtyři žurnalistky, zaměstnané v deníku, se rozhodnou vyskoušet si o víkendech roli prostitutky. (oficiální text distributora)
Recenze (6)
Toto je opravdu špatný film, který ani nestojí za podívání. 4 různé ženy se rozhodnou užít si s profesionálními prostituty. Jaké k tomu mají důvody a jak k nim dojdou nestojí za řeč, protože si myslím, že i ženy divačky budou kroutit hlavou. U každé to pak (ne)proběhne jinak. Zajímavé například je, kterak si jedna z žen navolává přes telefon informace o pánských bordelech. Normálně bych vyslovil domněnku, že jim nefungoval internet, ale to bych se mýlil. Nejmladší z celé party je právem blondýna, když nezná ani základní významy některých slov a proto si vše právě na netu hledá. Se špatným scénářem jdou pak dolů i herecké výkony a ty jsou fakt hrozné. Někdy postavy mezi sebou jen tak blábolí, aby vlastně vůbec něco povídali. Konec je naprosto banální a ještě, že nám děvčata prozradila s kým a jak skončila, jinak by divák utrpěl. ()
Ten film vypadal jak kdyby ho posrala smrt. A s těma obsahama k filmům je to tady někdy, jak kdybych měl obraz Putina v ložnici. Redaktorky si o víkendech nehrály na kurvy, ale o víkendu šli za prostitutama nebo snad když jdu do zoo za žirafama, jsem sám žirafa ? Ne opavdu, někdy si v týhle zemi připadám jak na celosvětovým sjezdu retardů. ()
Šmarjápano :(. Důkaz toho, že i Francouzky můžou být hnusný ()
Film úplne obyčajný, priemerný, ničím neohúri, ani neprekvapí. Z môjho pohľadu, ženy hľadajúce samé seba, veľa krát akoby nevedeli, čo vlastne chcú.. Myslím, že v mnohých prípadoch, nič nové pod slnkom. ()
Včera som to náhodou vzhliadol na film Europe. Cesta štyroch žien rozličného veku bez zábran životom. Dámy nemoderne povedané jednou hrdinkou vo filme keď ich srdce bolí , čiže majú depku, idú do toho akože naplno. Dielko má aj niekoľko svetlých momentov, ktoré utopia scénky s prostitútmi. ()
Aj ženy majú svoje potreby, aj ženy chcú skúšať, poznávať, ochutnávať. A sú – hlavne v oblastiach sexu – mnohokrát o dosť komplikovanejšie než chlapi. A stojí pre ne za to poznať – aké je to mať sex s gigolom ?? Oni vravia, že „kým nájdu lásku – tak si treba užívať čo to ide“. Poznám! Alebo ešte lepšie: „poriadne vyšukaná žena je pre mužov príťažlivejšia.“ :-D Väčšia otvorenosť francúzov k erotike je známa, keď my ešte v – takmer – zbytku Európy sme sa tvárili, že deti nosí bocian a každá aj tá najvášnivejšia trtkačka sa nazývala stále ako milovanie, tak francúzi už vtedy vedeli.... ;-) Zo začiatku sa divákovi môže zdať, že tak jednoduchý film o ženskej duši, libide, zvedavosti asi zrejme (opäť raz určite) napísal nejaký chlap, ale tvorcom je (resp. bola) istá Michéle Rosier. V čase nakrúcania už dáma v zrelom veku, zároveň ho aj režírovala a prevádza nás ním s úplnou ľahkosťou a príbehom tých štyroch žien, v podstate dvoch generácií, ktoré chcú nájsť aj inú príchuť sexuality, vzrušenia, poznania... Ak máte radi francúzky, štipku erotiky (podotýkam – nejedná sa o žiadne porno!) a jemnú ľahkú nevtieravú zábavu (možno aj so svojou polovičkou) na pár desiatok minút, kľudne si to pustite. A prosím vás, žijeme už v 21. st., roku pána 2017, uvoľnite sa, nebuďte ľudia už takí prudérní a – hlavne vy dámy - vyslovte nahlas slovo ORGAZMUS. Povedzte svojmu milému, alebo náhodnému :-D že chcete ORAGZMUS! A verte, čím viac sa uvoľníte, tým skôr ho dosiahnete. ;-) ()
Reklama