Režie:
Ryszard BugajskiKamera:
Piotr ŚliskowskiHudba:
Shane HarveyHrají:
Olgierd Łukaszewicz, Alicja Jachiewicz, Anna Cieślak, Magdalena Emilianowicz, Jacek Rozenek, Katarzyna Herman, Grzegorz Emanuel, Zbigniew Stryj (více)Obsahy(1)
Film je rekonstrukcí posledních let legendárního velitele Kedyw (Kierownictwo Dywersji - velitelství diverzních akcí) polské Zemské armády (Armia Krajowa) brigádního generála Emila Augusta Fieldorfa pseudonym "Nil". Tento velký polský vlastenec a vynikající velitel vedl nejvýznamnějsí vojenské a diverzní akce v Němci okupované Varšavě, včetně odvážného atentátu na velitele SS a police Varšavskeho distriktu Generálního gouvernementu Franze Kutscheru. Příběh zapomenutého hrdiny začíná v okamžiku jeho návratu z vyhnanství z hlouby Sovětského svazu, kam byl deportován po zatčení NKVD v roce 1945 a končí výkonem trestu smrti v komunistickém žaláři na Mokotówie v zimě 1953. (kamals)
(více)Videa (1)
Recenze (55)
Bezprostředně po zhlédnutí jsem nabyl dojmu, že nám pšontci sprostě vyčórovali Heliodora Píku, aby mohli taky frajeřit, že jim jejich zkurvení komanči zařízli významného generála a válečného hrdinu. Historické zásluhy a poválečné osudy Cheliodora a tu tego Emila jsou totiž skoro jako přes kopírák. Ale naše rudé kurvy byly první, heč! Čili jejich rudé kurvy jen o čtyři roky později skopčili nouhau a trapně se opičili. Každopádně je z toho takové to klasicky šablonovité, solidně natočené i zdramatizované životopisné drama o zrůdnostech levotočivých pamrdů a jejich obětech, jakých už bylo uplácáno minimálně několik desítek. Ale zjevně je to pořád málo a my ne a ne se z historie poučit, ač inicializační metody novodobých vypočítavých neomarxistických sviní a jejich zmanipulovaných přitroublých pohůnků, kteří v masově šířené patoideologii kolektivního myšlení nacházejí své místo na slunci i sysel života, jsou naprosto totožné s jejich předchůdci, a je jen otázkou času, kdy od potlačování svobody slova, cenzury a veřejné dehonestace a ostrakizace jiných názorů přejdou zase do masitější fáze dvě. Načež věční gaučoví bojovníci budou opět pár dekád s jhem a kravským zvoncem na krku obětavě orat na 120 % pro „blaho lidu“ a unisono bučet eurointernacionálu ve jménu těch, co „byli ničím a teď jsou vším“. ()
Zpočátku na mě film působil příliš interně a ztrácel jsem se jak v dění, tak v postavách, ale postupně film nabýval na síle a konec, to už jsem zvládal jen těžko, přetěžko. Nedávno jedna současná česká komunistka říkala, že jí uráží, že komunismus je srovnán s nacismem, tak pro tuhle komouškou píču mám vzkaz, to porovnat nejde, nacisti vraždili všechny, vy, zmrdi komunistický jste vraždili "pouze" vlastní národ, pro nic za nic. Brali jste vlastním lidem důstojnost, ničili jim životy, mučili jste je a nakonec jste mnohé z nich zavraždili na základě lží a demagogie, neváhali jste vraždit u nás, v Polsku, v Maďarsku, všude kde se vaše krvavý pozoury dostaly k moci. Vraždili jste lidi, kterým jste nedosahovali ani na úroveň jejich hoven a proto jste je vraždili. Na vás platí jediný, byli jste, jste a budete lidský kreatury ke kterým cítím doživotní odpor. Tenhle příběh je jeden z tisíců, který každým slušným člověkem zacloumá . ()
„KDO ALE UVĚŘÍ, FIELDORF, KTERÝ PROLIL TOLIK NĚMECKÉ KRVE A SPÁCHAL TOLIK ÚSPĚŠNÝCH ATENTÁTŮ, BYL ZRÁDCE A KOLABORANT?…“ Byl jednou jeden polskej hrdina, kterej věřil, že jeho (hrdinský) skutky soudruzi ocení i po válce… Historickej film, kterej potvrdí, že z Ruska nikdy nic dobrýho nevzešlo (Jen počkej, zajíci?... inu dobrá…). A taky, že hrdinů jsou plný hřbitovy. Nejde jen o vyšetřovací metody, ale o onu absurdně morbidní situaci, kterou může vytvořit (asi) jen totalitní režim! /// -------------- POD ČAROU: ------------------------------------------------ 1.) V roce 1989 byl generál Fieldorf zproštěn obvinění a rehabilitován. V roce 2006 mu prezident Lech Kaczyński udělil Řád bílého orla.. 2.) Film je závěrem trilogie sestávající z „Výslechu“ (1982) a televizní inscenace z roku 2006 „Smrt Witolda Pileckého“. Trilogii spojuje témata odporu proti útlaku komunistických úřadů. 3.) Thx za titule „KenoL“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Nie je to prvý, ani posledný film, ktorý som o stalinistických procesoch videl. Filmy majú spoločné, že akonáhle o niekom sa v mene vyššieho záujmu rozhodne, že bude zlikvidovaný, tak zlikvidovaný bude. A nikto z tých, ktorí priložili roku k dielu nebude nikdy potrestaný. A spolu s ostatnými hlupáčikmi budú donekonečna nosiť Stalinove obrazy na zhromaždenia nepoučiteľných, mumlať "robili sa aj chyby" a spomínať na mlieko za korunu sedemdesiat. Možno to tak v prírode, milujúcej priemer, funguje. Špičky sa likvidujú, aby ich miesto mohla zaujať amorfná, tvárna masa. ()
Umělecky je to slabé jak čaj. Svého druhu takový pomník, jakých jsou všude mraky a míjíme je bez zájmu. Ale jsem ochoten připustit, že je to faktograficky přesné. Z toho pohledu je dobré si povšimnout, jak to měli Rusové v Evropě těžké. Evropané jsou neukáznění, pořád mají pocit, že policajti by pokud možno neměli mlátit děti a stařenky, že věznění by mělo mít nějakou souvislost s čímsi jako soudní proces, ... rozumíte - nejen odpůrci, ale dokonce i sluhové systému jsou nakažení liberální a humanistickou nekázní. To snad aby popravili rovnou všechny. V Rusku je to jiná. Tam by si nikdo nedovolil zkomolit nacvičenou výpověď a Nejvyšší soud by na neveřejném zasedání nevedl žádné zbytečné řeči. --- Ve filmu jsou dvě nápadné narážky na roli Židů v provozování okupačního bolševického teroru. Je to v zájmu přesnosti, anebo se v Polsku otevírá jistá tabuizovaná otázka? Já bych byl vcelku pro, aby se o Židech směla říkat a psát plná pravda. Jenže to by se hned vyrojila taková spousta kravin a "důmyslných" teorií... ()
Galerie (64)
Zajímavosti (20)
- Ve snímku můžeme zaznamenat i drobnou nuanci. Tou je výrok soudu, kdy je generál Fieldorf 16. dubna 1952 odsouzen k trestu smrti a rozsudek začíná větou: „Ve jménu Polské lidové republiky“. Toto prohlášení bylo ovšem vyřknuto ještě před přijetím nové ústavy v červenci roku 1952, tzn. ještě v rámci Polské republiky (Polskiej Rzeczypospolitej). (majky19)
- Místo pohřbení Augusta Emila Fieldorfa je neznámé. (CarloRizzi)
- Na scénáři k filmu spolupracovala i dcera generála Fieldorfa, Maria Fieldorf-Czarska, přičemž řada jejích podnětů byla při tvorbě a následné realizaci zohledněna. (majky19)
Reklama