Režie:
Erwin StrankaKamera:
Otto HanischHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Manfred Krug, Herwart Grosse, Marie Málková, Jaroslav Satoranský, Josef Kemr, Helena Růžičková, Rolf Hoppe, Lubomír Kostelka, Miloš Nesvadba, Axel Triebel (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Historická koproduční komedie, odehrávající se v době sedmileté války (1756-1763). Přesněji v roce 1757, kdy pruský král Friedrich II. (Herwart Grosse) obléhal Prahu a snažil se ji dobýt. Praha však pod vedením udatného švagra Marie Terezie Karla Lotrinského (Josef Kemr) a jeho ženy Anny Marie (Helena Růžičková) vzdoruje. Tak si Friedrich II. nechá dovést na pomoc pověstného zloděje z města Halle Andrease Christiana Käsebiera (Manfred Krug). Käsebier rád, pod hrozbou šibenice souhlasí. Nejde mu však o pruské vítězství, ale svoje přežití a prospěch. (Ampi)
(více)Recenze (26)
Tenhle film poněkud zmírnil můj respekt k Němcům, který jsem měl již od dětství, kdy jsem četl jednu drsnou německou pohádku, kde medvěd dal Honzovi za jeho pomoc chlup, orel vytrhnuté pírko a mravenec, mravenec pěkně prosím vlastní nohu! No a já si říkal, když maj v Německu takhle zocelený mravence, jaký tam teprve budou lidi? Ze začátku byl snímek velice slibný, uvažoval jsem i o čtyřech pěti hvězdách, zhruba od třetiny ale výrazně ztrácí tempo. Předpokládám, že do koprodukčního filmu Němci i naši nasadili to nejlepší, co měli, takže když se tak dívám na Kruga, jestli jako tenhle na východě patřil mezi největší hvězdy, tak těm německým Getrudám a Hermenegildám fakt není co závidět. Já osobně bych si jeho plakát do pokoje určitě nepověsil. Navíc jsem si ze začátku říkal, že ho taky mohli nabarvit líp, občas mezi těmi zrzavými vlasy jasně prosvítal hnědý pramen. Vůbec mě nenapadlo, že by mohlo jít o paruku, protože by se muselo jednat o pěkně zpackaný výrobek. A hele, podíval jsem se do galerie tohohle herce a on měl už od pětadvaceti tři kolena! Dvě na nohách a jedno náhradní na hlavě! Taky mě zaujalo, že tenhleten kézebír měl být stejně starý jako pruský král ztvárněný Grossem, který se ale narodil o 30 let dřív a rozhodně se nedá říct, že by nevypadal na svůj věk. Patrně chtěli socialističtí filmaři ukázat, že život v přepychu člověku škodí, stárne rychlejc. V tom případě si ale opět naběhli s Krugem, protože ten sice hrál chudého, ale taky vypadal všelijak, rozhodně né dobře. Navíc v té rudohnědé paruce a pohledem v některých chvílích připomínal Luďka Sobotu. Zajímavosti: Satoranský v té době natáčel souběžně Osadu Havranů coby Havranpírko, proto se není co divit, že se spletl a ve své první scéně v Ukradené bitvě nastoupil ve svém pravěkém úboru. Stejný omyl udělal i v Osadě havranů, kde ale působil coby novověký sedlák jak pěst na oko. V Ukradené bitvě mu to prošlo, protože režisér Stranka si nechtěl pokazit dobré vztahy se spřátelenou českou koprodukcí a neodvážil se tak Satoranskému nic vytknout, scénu ve filmu nechal. Zato režisér Schmidt si servítky nebral, vzteky roztrhal již natočený materiál, takže se natáčení Osady protáhlo až do roku 1977 a nespolehlivý Satoranský byl nahrazen v roli Havranpírka Bartoškou. ____ Ve filmu zazní asi dvakrát "vole", čili se jednalo o celkem odvážný snímek. ()
Karel Lotrinský (Josef Kemr) očekává velkou bitvu, kterou by rád vyhrál, ale nepřítel ne a ne zaútočit: "Mají rozchod! Já s nima nehraju! To bych rád věděl, kdo si vymyslel, že tihle pánové jsou apoštoly pořádku." Anna Marie (Helena Růžičková): "Ale proto ještě nemusíš házet erární dalekohled nepříteli přímo do chřtánu..." Tenhle film není vůbec špatný. Je vtipný, má příjemný satirický podtón, je plný dobře vybraných herců a špičkové hudby Zdeňka Lišky... Ale když skončí, tak hned vyprchá a nezůstane po něm nic moc, co by člověka přimělo podívat se na něj znovu.__P.S. I když je to srovnání trochu nefér, Bláznova kronika Karla Zemana je jen jedna. ()
"Jasnosti, přišla její jasnost." Neskutečná sranda, kterou tu zdá se nikdo jiný neocenil. Film podle vlastního scénáře s vtipnými replikami. V postavě Sýropivce přichází na scénu opět Manfred Krug (Boxér a smrť), tentokrát jako komická figura. I zbytek obsazení je skvostný! Helenka Růžičková učiněná šlechtična!! a ta brilantní mluva!! (Poklona Zitě Kabátové, namluvila jí brilatně.) Jak někdo otevře hubu, vyjde mu z ní perla! Moc pěkný kousek. "Jen Bůh nás slyší." "Ten mi nevadí." "Stotisíc?!! Víte kolik to je stotisíc?!?! "Už jste viděl někdy pohromadě stotisíc? A ve zlatě?! To musí Rézi prodat Schönbrunn!!" "Představ si, že ti burani v městské bráně mne svlékli! Mysleli si, že chci pašovat salám!" "A máš ho?" ()
Poslední dobou jsem byl sice párkrát mile překvapen, ale tento film plně vystihuje tolikráte v vtipech řečený fakt, že Němci a humor, to nejde moc k sobě. Resp. humor tam možná je, ale není směšný. Co mne zaujmulo bylo nasazení známých herců a hlavně výprava, která vzhledem ke kostýmům a období ve kterém se film odehrával musela být nákladná. Herec hrající Käsebiera mi byl ale vrcholně nesympatický. Tenhle film je spíše pro milovníky tohoto období než pro milovníky pořádné satiry a komedií. Tři dělové kule. * * * ()
Český rodák Erwin Stranka dokázal, že spojení německá komedie nemusí znít pokaždé jako neslučitelné. Ukradená bitva se coby výpravná koprodukce z východního bloku viditelně inspirovala francouzskými kostymními veselohrami dobrodružného ražení, ale naštěstí si jde svou vlastní cestou a víc než do akce plné gagů se pouští do originálně pojatého absurdního humoru. Nejvtipnější hlody má zde mnohokrát ostrou ironií posedlý vypravěč, který komentuje dění prusko-rakouské války s neotřelou nadsázkou, už třeba jenom úvodní seznámení s královskými velikány jako batolaty nebo glosa o vzniku písně Stojí voják v širém poli... no a takovými scenáristickými perlami je tento film přímo protkán! Kdyby vznikla Ukradená bitva ve Francii, dokážu si v roli nenapravitelného lotra Käsebiera živě představit Belmonda. Manfred Krug je zcela odlišný typ a rovněž lze přičíst k dobru, že se nesnaží Belmonda ani kteréhokoliv jiného legendárního Francouze napodobovat a dopřává své postavě zcela vlastní styl svérázného komického hrdiny ve víru velkých věcí, který v Krugově podání má nakonec blíže k prosťáckému Švejkovi. „Sýropivec“ měl ve scénáři štěstí na spoustu humorných situací a hlášek, tak se nám tím světem postiženém válkou hravě loudá a vypořádá se bez potíží s každou zapeklitou situací. A nejen u nezapomenutelné scény před neuskutečněnou popravou jde o funkční zábavu, která má i dobrou atmosféru. Neboť Käsebiera u všech vylomenin provází nádherná písnička z dílny Zdeňka Lišky, v české verzi zpívaná Josefem Zímou. 80% . . . . . „Vážně jsi nikoho nezamordoval?“ / „Ne, pokud vím, budu první mrtvola ve svý kariéře.“ ()
Historická fraška, na které mi přišlo nejzábavnější sledovat, kdo koho z německých ale i českých herců nadaboval (Růžičkovou Zita Kabátová, Husáka František Němec atd.). Všem dominuje laskavý hlas vypravěče Eduarda Cupáka. Námětem podobný film, kdy jedna armáda obléhá druhou, a obhájci se dalekohledy tryzní, copak dobrého mají jejich soupeři k obědu, zatímco oni okusují (v tomto případě i psí) kosti, jsou Galantní slavnosti. ()
Je to sice klon Fanfána, přesto velmi vtipný a živý, k ocenění je samozřejmě znát reálie 18. století, hlavně vědět něco o velikém Fritzovi. ()
Jak si soudruzi z NDR představovali veselou komedii. Neobyčejně nudná televizní inscenace s dobově typickými šroubovitými neživotnými dialogy. Člověk není chodník, i když po něm někdy šlapeme. ()
Náš pokus o historickou dobrodružnou komedii, ve stylu francouzko, italských filmů. Byt koprodukční film tak výsledek vypadá docela obstojně a rozhodně se nemá za co stydět. ()
Problematika prusko-rakouské války je pojata velice svérázně, každou scénou jsem zíral nevěřícně víc a víc. Kritika prušáctví je vtipná a štěpná, několikrát jsem se opravdu velmi pobavil. Nakonec se mi styl vyprávění podařilo vstřebat a přijmout. Nepolapitelný démon Kasebier s králem Friedrichem II. v lodičce je vrcholnou scénou, která nemá chybu. Možná tvůrci mohli být o něco pečlivější ve výběru herců a přístupu k látce, ale i tak film stojí za zhlédnutí. 70% ()
Vcelku se dívím že tenhle film zapadl, protože kvalitou humoru, lehkostí a pohodovou atmosférou si nezadá s oblíbenými kostýmními komediemi Fanfán Tulipán, nebo Manželé z roku II. Možná za to mohla upozaděná romantická linie, možná nevýrazný hlavní hrdina. Manfred Krug není žádný Gérard Philipe ani Jean-Paul Belmondo a snímek tím bolestně trpí. Marie Málková se ovšem Gině Lollobrigidě a Marlène Jobert v klidu vyrovná, a na to jsem docela čuměl. ()
Nenápadná, přesto velmi zábavná fraška s rozmáchlými kostýmy a bezva hláškami. Josef Kemr hraje tu hraje 12 let před "S čerty nejsou žerty" skoro stejnou roli a prakticky stejně vypadá. Hromada českých herců (mnohdy předabovaných) a pár východoněmeckých tu rozehrávají něco mezi tuzemskou a zahraniční komedií. Je to ale možná trochu dlouhé a roztahané, takže kdyby se trochu prostříhaly ty hluché pasáže, mohlo to být i na plný počet. ()
Celkem slušná variace na francouzské historické komedie typu Fanfán tulipán, Manželé z roku II či Cartouche. Měl jsem trochu obavy z herců dodaných německou stranou, ale Manfred Krug zvládl hlavní roli se ctí (i když Belmondo to holt není...) ()
Film tak trochu ve stylu Fanfána Tulipána, ale chybí mu ta Fanfánovská jiskra a hlavně humor. Celkem průměrný snímek je tak trochu satirou nejen prušáctví, ale i poměrů v rakouské armádě. No a pruského krále a jeho protějšek Karla Lotrinského pěkně znectil. Udělal z nich párek, když už ne debilů, tak hodně prostoduchých dušiček. Celkem průměrný snímek, podívat se jednou, případně i podruhé, ale ža za hodně dlouhou dobu a stačí. ()
Jako historika mě to urazilo a jako filmového diváka nepobavilo, tahle fraška postrádá schopný scénář, provází ji úděsná píseň a celkově nenabízí nic zajímavého, co by stálo za pochvalu. ()
České humorné pojetí zase jednou nezklamalo. 65%. ()
Za mě dosti podceněný film. Podle mě je to skvělá komedie s dosti zajímavým příběhem a i docela dobrým soundtrackem. ()
Ten něnec, nikoliv však František :), v hlavní roli je sice děs, ale za Kemra a to jeho "Myško!" a za pokus francouzské válečné historické komedie, jaké se tenkrát točily, nemůžu jinak. ()
Východoněmecká historická komedie ve stylu Ein Kessel Buntes. Z nostalgických důvodů vůči NDR nedávám odpad. ()
Hned po titulcích mi to začalo asociovat staré francouzské historické filmy, nebo Angela. Toho už asi nikdo nepamatuje. Angel a sedm koní atd. Omládl jsem o čtyřicet let. Jen velká škoda, že to nebylo dobrodružné, ale takové spíše ukecané. Po více než půl hodině mně to naprosto přestalo bavit, ale dokoukal jsem to až do konce. Hodnotím hlavně tu atmosféru těch starých filmů, jinak to pro mne bylo k ničemu. Jo a sem tam nějakou tu hlášku či vtípek. ()
Reklama