Scénář:
Mike MillsKamera:
Kasper TuxenHrají:
Ewan McGregor, Christopher Plummer, Mélanie Laurent, Goran Višnjič, Mary Page Keller, China Jesusita Shavers, Lou Taylor Pucci, Melissa Tang, Kai Lennox (více)VOD (1)
Obsahy(3)
Na Zlatý glóbus nominovaný Ewan McGregor (Muž ve stínu, Andělé a démoni), na Cenu Akademie nominovaný Christopher Plummer (The Last Station) a Mélanie Laurent (Hanebný pancharti) se představují ve filmu Začátky, povznášející komedii o tom, jak legrační a proměnlivý může být život. Když grafik Oliver (McGregor) krátce po smrti svého otce (Plummer) potkává svobodomyslnou Annu (Laurent), dochází mu, že v otázce dlouhodobých romantických vztahů je úplný začátečník. Až při vzpomínkách na otce, který po smrti své ženy, se kterou byl 45 let, přiznal svou homosexualitu a zbytek života si užil jako divoký mejdan, Oliver pocítí touhu dát šanci vznikajícímu vážnému vztahu. Originální milostný příběh, při jehož natáčení se scenárista a režisér Mike Mills nechal inspirovat vzpomínkami na svého otce, si získal filmové kritiky, protože je “chytrý, dojemný a často legrační!” (Karen Durbin, Elle). (oficiální text distributora)
(více)Videa (5)
Recenze (219)
Viděl jsem onehdá a už teď o tom mužu řict, co mi z toho zustalo v hlavě. Protože to je skoro nic. A to zbylý něco je nemocnej teplej dědek, co na starý kolena začal být opravdicky teplej, a divnej vztah jeho syna s nějakou courou, kteří se u toho museli cítit hrozně originálně a zajímavě, a proto jim to nikdy nemohlo vyjít. Proč si toho nepamatuju víc? Protože filmů o teplým dědkovi sice moc není, ale jinak filmů o teplouších jo... a už mě to nebaví. Jinak nic proti teplejm, ale tohle mi přišlo uplně nezajimavy a nevadila mi jeho smrt. Jo a ještě jsem si řikal, co to kua ten synátor má za prácu, že tam kreslí jakýsi kraviny a je to prostě uplně práca o hovně. Film taky. ()
Opravdu nechápu proč sem přiřadili slovo "komedie". Zasmála jsem se možná, ani nevim, možná jednou. Místo toho bych tam přiřadila spíš "psychologický". Homosexuály podporuji, v tom problém u tohoto filmu není, ale cca po půl hodině jsem se modlila, aby ten film buď skončil, vypadl v celém domě proud anebo by to někdo vypnul za mě :D Nuda, nuda, nuda....Ale někomu se to holt líbí..Mě se nejvíc líbil Arthur a Oliver ;) ()
„Zůstat sám je velmi snadné“ I banality, podávané s citem, dokážou udělat dojem. Začátky, interiérová freudiánská tragikomedie, formálně ani obsahově nenabízejí nic radikálně nového, přesto působí svěže. Fragmentarizace zacykleného vyprávění, vystihující životní zkušenost v postmoderní době bez začátku a konce, a absence většího dramatu i menšího konfliktu, film odlišuje od přímočařejších, k cíli směřujících vztahových dramat (stejně tak „indie“ look s podzimně melancholickými barevnými tóny). Triviálně nejsou pojímány ani vztahy mezi postavami. Zamrzí jen, vzhledem k autobiografické podstatě scénáře pochopitelné, soustředění veškeré pozornosti k Oliverovi. Ostatní, otec, matka, otcův milenec i nová přítelkyně, jsou v důsledku jenom klíčem k pochopení jeho osobnosti. Pochopení jím samým i námi. Ústředním tématem filmu, od něhož Mills poněkud roztěkaně (ovšem v souladu se zvolenou formou vyprávění) odbíhá k politice, občanské angažovanosti a starým filmům, je možnost, potažmo schopnost sebevyjádření. Po smrti otce, který dlouho nemohl dát najevo svou homosexualitu, se Oliver uzavírá do sebe, namísto toho, aby dal světu na vědomou, že je tady, a že je osamělý (kvůli povaze), smutný (kvůli minulosti a vzpomínkám) a plný obav (kvůli budoucnosti). V tom, aby si nahlas zařval, mu oproti gayům, jejichž hlas byl desetiletí umlčován, brání jen vlastní neschopnost přijmout posun, jenž v jeho životě smrtí otce nastal. Zpátky do světa mluvících (tzn. ne psích) hlav ho – psychoanalytikové, zpozorněte – vytáhne dívka bez hlasu, převlečené v okamžiku prvního setkání za muže (čili je zpočátku jenom náhradou za otce, výplní uvolněného prostoru). Navenek prosté až tuctové sbližování Anny a Olivera se vyhýbá řadě romantickým klišé s rozcházením a opětovným scházením a ve světle dvojnásobně iracionálního vztahu mezi Oliverovou matkou a otcem nastoluje otázky, jimiž se tuctové romance nezdržují. Například tu zcela nejzákladnější – proč 2 lidé zůstávají spolu? Na vztahové rovině je znát, nakolik osobním filmem Začátky pro Millse jsou. Stěžejním slovem je „citlivost“ a význam mu dávají herci. Ewan McGregor, jehož utlumený projev výborně odpovídá Oliverově rozpoložení, tudíž pro jednou padá podezření, že herec svůj part odehrál pod vlivem valia. Veterán Plummer, který si svého „starého teplouše“ užívá stejně jako Mélanie svou půvabnou ochranitelku, o níž můžete vědět všechno, a přesto bude budit dojem kohosi tajuplného. Je tak trochu bytostí z jiného světa, navenek nezatíženou žádnými vážnými starostmi, ale opět se nabízí ona lehce alibistická omluva – Anna slouží výhradně tomu, aby protagonista našel sám sebe, pročež její pečlivější prokreslení není žádoucí. Začátky se dokázaly vyvarovat debilně optimistického, všechno bude v pohodě, všichni jsou šťastní feelingu, přesto a přes určitou nevyrovnanost, zanechávají veskrze příjemný pocit. Pocit, za který se nemusíte stydět. 80% ()
"TATI, PROČ VŠEM ŘÍKÁŠ, ŽES TO PŘEKONAL? - NENÍ TO JEDNO? - NENÍ! TATI, SEŠ VE ČTVRTÉM STADIU! PÁTÉ UŽ NENÍ!" Komorní příběh otce a syna, kteří na pozadí svých osobních ztroskotání ve vztazích konfrontují životy obou a i když se zpočátku zdá, že společným jmenovatelem je tu jen chabě navázané mateřské pouto, film nás postupně přesvědčí o podivném vnitřním boji obou mužů. Je sympatické, že film reflektuje téma coming outu u generace našich prarodičů, o to hůř pak vychází celá ta linie s Christopherem Plummerem, o jehož utajované homosexualitě de facto nic nevíme, netušíme, jaký měl motiv k uzavření manželství, ani jak probíhal jeho život až do okamžiku manželčiny smrti. My ho poznáváme až v okamžiku, kdy je se svou orientací vyrovnán, bohužel svou novou identitu nestihne již naplnit. Vedlejší paralela s Ewanem McGregorem se pak zabývá jeho patologickou prohrou ve vztazích a právě pátrání po otcově minulosti mu přináší řešení vlastních komplexů, jež mu částečně pomáhá překonávat jeho nová známost (Mélanie Laurent). V celém příběhu má klíčovou roli i pes a frustrovaná matka hlavního hrdiny, která se nikdy nedokázala smířit s tím, že svého manžela nedokázala vyléčit z homosexuality. Film je nakonec tvořen mnoha vrstvami, z nichž ani jednu nedokáže pojmout komplexně a tak divák těká z jedné postavy na druhou, ztrácí přehled a ve výsledku se celek rozplývá v ukolébávající nudu. A je to škoda, protože téma rozhodně nepostrádá významnový potenciál a v budoucnu by otázce homosexuality ve stáří mělo být přikládáno více pozornosti. ()
Krásny film, detaily, atmosféra, hudba, herecké výkony, Arthur, smútok, radosť, čas, láska. Hľadanie zmyslu života tak ako to cítime, ako to len my vieme, tak ako nás okolnosti nútia, tak ako nás život nabáda, aby sme sa už konečne prestali báť a chytili do rúk to, čo nám ponúka a prestali sa vykrúcať a zahovárať. Nádherné ilustrácie, nechápem prečo to tá kapela, či čo to bolo nevzala, Holt ťažký život umelcov.. A pocit z filmu neprekonateľný, aspoň pre tento moment. ()
Galerie (27)
Zajímavosti (5)
- Christopher Plummer získal za roli v tomto filmu Zlatý globus v kategorii nejlepší herec ve vedlejší roli. (Terva)
- V hereckých oscarových kategorií se Christopher Plummer ve svých 82 letech stal nejstarším hercem, který kdy obdržel Oscara, a překonal tak rekord Jessicy Tandy, která sošku získala v 81 letech za výkon ve filmu Řidič slečny Daisy (1989). (ČSFD)
- Společně s filmem Strom života (2011) byl snímek oceněn prestižní cenou Gotham Award. (Saku)
Reklama