Režie:
Borys LankoszScénář:
Andrzej BartKamera:
Marcin KoszałkaHudba:
Włodzimierz PawlikHrají:
Agata Buzek, Marcin Dorociński, Krystyna Janda, Anna Polony, Adam Woronowicz, Andrzej Deskur, Marek Probosz, Bronisław Wrocławski, Joachim Lamża (více)Obsahy(1)
Mladá a plachá Sabinka žije se svou matkou a babičkou, které se jí snaží najít vhodného nápadníka. Po několika nezdařených a zoufalých pokusech se objeví zdánlivě ideální Bronislaw, charismatický a galantní mladý muž. Jeho temná minulost a záhadné povolání se však brzy ukážou být hrozbou pro „disidentsky“ založenou rodinu. Černohumorný příběh podle scénáře významného polského spisovatele Andrzeje Barta se vrací do padesátých let, doby tuhého budovatelského socialismu. Vynikající situační tragikomedie nadějného debutanta Boryse Lankosze, plná černého humoru, byla nečekaným překvapením pro diváky i porotu na festivalu v Gdyni v roce 2009, kde získala řadu ocenění a ukázala nové cesty a možnosti polské kinematografie. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (40)
ocenenia : MFF Moskva 2010 - Najlepší filmový debut ()
První půlka mě přijde poměrně nic neříkající a dějově docela přešlapuje na místě. Naštěstí zhruba v polovině filmu se stane něco, co příběh rozhýbalo a já si našel z hlediska sympatií cestu k hlavním hrdinkám a zbytek filmu jsem si už docela užil na čemž měl svůj díl i velmi vydařený závěr. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $2,285,368║ ()
Noblesní film o časech stalinismu a jeho zapomenutých kostech... retro noirovka se soreláckou texturou, která mě zcela zasytila precizní stylovostí i neustálou kontrolou nad užívanými odkazy a postupy. Jen ta barevná linie je jaksi mimo - není filmařsky moc zajímavá a navíc myšlenkově trochu vzbuzuje pochyby (opravdu se lze se stalinismem vyrovnat jen skrze milosrdnou lež a soucit postavený na klamu?). Každopádně Lankosz natočil film, který mi v mnohých ohledech připomíná to, o co se směrem k "temné" české minulosti převážně marně snaží Jan Hřebejk. Polský filmař má nesporně větší talent a lepšího scénáristu. Druhá strana mince je vyváženým mixem komedie, noir detektivky a dramatu, z nějž nic nevyčnívá - ani násilné poselství, ani zatuchlý humanismus, ani vlezlá melancholie. Využitím starých postupů v překvapivém kontextu svěží a moderní film, v jádru podobný našemu Protektorovi. ()
(CINEMA MUNDI 2010) Zdá se, že za nejlepší filmy dané země jsou považovány ty, které se vyrovnávají s nedávnou minulostí, ale činí tak prostřednictvím žánrových pravidel v mezích formální konvence, aby se mohlo oslovit dostatečně široké spektrum diváků. Formální stránka, která se sestává ze dvou časových rovin vyprávění (monochromatická minulost a barevná současnost) a stylistické úslužnosti narace a narátorovi, svým příklonem k modelu klasické hollywoodské kinematografie osloví starší diváky, zatímco ironizování žánrových postupů a pravidel nadsazenou hudbou či záměrnou předvídatelností je zde pro mladší ročníky. Problém nastává, pokud je současná rovina vyjma ozvláštnění v podobě homosexuálního vztahu inscenována naprosto vážně, což z REWERS činí černobílý film o nečernobílých věcech. Je něco shnilého v polském státě kinematografickém... ()
,,PŘED NIMA NEUTEČEŠ“..... /// Sedím a čumím… CO TÍM CHTĚL AUTOR ŘÍCT? Dcera, matka a její matka dělaj co můžou a já nechápu, proč to všechno působí tak nějak divně (vole, tu černobílou chápu, ale proč je to všechno takový nepřirozený….). Pak přichází na scénu záhadný silák a fešák a konečně mě dochází (ty asi nebudeš moct inteligentní, že?), že voni jako si chtěj dělat prdel. Tohle je ten pověstnej polskej černej humor? Bakalářská historka roztažená do zbytečnejch a nic neříkajících detailů, situovaná do 50tejch let. Nuda s 20ti minutovou zápletkou, ve který hledat nějaký poselství fakt nemíním. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Protože kultury není nikdy dost. 2.) Když potřebuju něco schovat, tak to spolknu. 3.) Návštěvou se nechám vošukat jen na stole (znám to z práce). 4.) Thx za titule ,,yenin“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Za trest. Pěkná kamera a třicetiminutová storka roztáhnutá na trojnásobek stopáže. 50% ()
[FF 2011, Bratislava] Vôbec nie tak hrozné napasovanie žánrových pravidiel a ich ironizácie do klasicky problémovej kostry konsolidačných snímkov. Docieliť tu žiadanú odozvu v zmysle vyrovnania sa s obdobím sverepého stalinizmu je kvôli prílišnej nejednoznačnosti takmer nereálne. Skôr ako vážne bilancovanie minulosti sa "Rewers" dá považovať za slušne natočený-čiernohumorný "crossover" starších i novších vypovedacích východísk. Paseku robí len neopodstatnené ("colour") okienko "nowadays" a jeho darobné pootváranie, ktoré spôsobuje sémantický prievan zapríčiňujúci odklon od oblažujúcej rozšafnosti v ("non colour") rovine "past". Ak pominieme tento zádrheľ, jedná sa o dobre zahranú, inscenačne streštenú, romanticko-dramatickú "noirovku", ktorej (podaktoré) okolité narážky dozaista neprináležia. Vratké 4* rušia, tutové 3* slušia. ()
Xavier Dolan natočil výjimečné Imaginární lásky v 21 letech. A nebyl to ani debut. Borys Lankosz natočil svůj debut v 36 letech. A vznikl z toho snímek, který není ani originální ani povedený ani nijak nezbytně nutný. ()
45th KARLOVY VARY INTERNATIONAL FILM FESTIVAL 2010 - VARIETY CRITICS´ CHOICE - Dny Kritiků Variety + 36. LETNÍ FILMOVÁ ŠKOLA UHERSKÉ HRADIŠTĚ 2010 - VISEGRÁDSKÝ HORIZONT - Polský horizont (Rewers / THE REVERSE / Druhá strana mince) - Když jsem filmu dal druhou šanci čekal jsem, že mě třeba něčím novým nadchne, ale opak je pravdou. Ujistil mě jen o jeho úplné průměrnosti a tom, že by poláci neměli tolik experimentovat. Viz rok poté Ježek Jiří... - 4. 7. 2010 - kino Thermal - Malý sál - Karlovy Vary + 29. 7. 2010 - kino Hvězda - Uherské Hradiště - 50% ()
Ač je film prezentován především v komediálním duchu, hlavním jeho obsahem je zobrazení ve prospěch rodiny potlačovaných bolestných vzpomínek hrdinky na svůj život v neutěšeném období (nejen) polských dějin a druhoplánově také konfrontace současné a předchozí podoby Varšavy, kdy pojítkem mezi oběma rozdílnými obdobími je dnes již legendární socrealistický Palác kultury. Vizuálně vytříbený snímek získal dvě nejdůležitější polská ocenění v kategorii nejlepší film – Zlatého lva na festivalu v Gdyni a polskou národní cenu Zlatý orel. Hlavní roli Sabiny ztvárnila Agata Buzek, dcera bývalého polského premiéra a současného předsedy Evropského parlamentu. Jejím hereckým partnerem byl profesně neustále rostoucí Marcin Dorociński, který se právě v tomto filmu (a rovněž v téměř současně uvedeném Boisku bezdomnych Kasii Adamik) začal profilovat v momentálně jednoho z nejrespektovanějších a nejobsazovanějších polských herců. Nejde o černobílý film o černobílých věcech. Naopak se jedná o velmi ambivalentní sondu do duše jedné dámy. Závěrečná mrazivá písnička od Animals to vše jen podtrhuje. ()
Vizuálně nádhera. Skvělá kamera a detailně vystavěná mizanscéna. A dál? Film noir s nápaditou scénou obracející pohled na aktivitu/pasivitu hlavních postav, muže/ženy. Lacině vyznívá linie ze současnosti s homosexuální zápletkou. ()
Musím uznat, že jsem byl nečekaně silně vtáhnut do děje, nejspíš díky velmi přesvědčivé Agatě Buzek. Přestože je film servírován divákovi v nepatrné (místy velké) nadsázce, v několika detailech se odráží Polská duše a doba Stalinova temna. Jedinou vadou na kráse je podivný závěr, který se nehodí k zbylému ději. Filmová páska měla skončit o 10 minut dříve. MFF Karlovy vary 2010 ()
Povedená černá komedie, v jejímž pozadí se tak mimochodem objevuje tajný agent, udávání, smrt, strach. Možná právě proto jsou tyhle náznaky mrazivější, než kdyby byl příběh o nich. K filmu mám jedinou výtku, podobně jako řada dalších, měl končit v černobílé minulosti. Závěr byl naprosto zbytečný a kazil dojem z celého filmu. ()
V poslední době začínám sledovat více a více mimoamerických snímků! A vážně mi to svědčí..... Dlouho jsem se tak nepobavil, když mi prostředkem nebyl záchodový a nebo parodující humor! Rád bych ocenil herecké výkony a též pojetí režiséra Boryse Lankosze... Originalita se cení..... 80% ! ()
70% Snímek není špatný, ale zkuste si ho představit bez černobílé kamery a najednou je jakoby o ničem. Mohl by být alespoň trochu konsistentním příběhem o lidech ve vypjaté situaci, kdyby měl trochu víc hloubky. 45. KVIFF ()
zaujímavý kúsok z dielne Borysa Lankosza, v ktorom sa smutný príbeh strieda s úsmevnými pasážami nad nevinným výkonom hlavnej úlohy v podobe Agaty Buzek. Ak chcete pocítiť na vlastnú kožu problémy obyčajných všedných ľudí za vlády Stalina, tak tento film Vám pripomenie aké dôležité je byť silný, keď ste slabý. ()
Filmu nejvíc škodí scénář. Nebojím se říct, že kdyby byl Rewers o něčem jiném, Lankoszovi bych vysolil pěkné pětihvězdí. ()
Dobrý námět, kterému by slušelo lepší zpracování. Především ze začátku jsem si myslel, že si ze mě tvůrci dělají záměrně prdel, nějak ale své vlastní choutky třást skoprnělými postupy nedrží příliš pevně v otěžích. Že sice celé to úsporně protibolševické retro berou nečekaně lehkou notou a vyloženě frivolně, přesto se stále ohlíží zpět jako by se báli tvrdého nárazu. Postupem času bohužel jasně vyplývá, že je to celé nedorozumění mezi divákem a sledovaným dílem. Nedorozumění, za které nemůže divák, ale které je k naložení na bedra týmu spolupracovníků, v čele s režisérem a scénáristou, s hereckou svitou v závěsu (herci nejsou špatní, jen měli zlé zadání). Ona nejasnost v zařazení nakonec opravdu nepůsobí produktivně, drolí pozornost a v konečném součtu strhává jazýček vah na stranu žánrově inscenačního paskvilu. Hra na schovávanou s únavnou jednoznačností, která mohla být osvěživá a vířit ustálený prach, leč nestalo se. 40% ()
Tak nejdříve jsem si myslel,že to bude jen o ušlápnuté holce,pak se dostavily prvky černého humoru a nakonec se to strhlo do drsného dramatu,které se mi bude stále vracet . ()
Reklama