Režie:
Cary Joji FukunagaScénář:
Moira BuffiniKamera:
Adriano GoldmanHudba:
Dario MarianelliHrají:
Mia Wasikowska, Michael Fassbender, Judi Dench, Jamie Bell, Su Elliot, Holliday Grainger, Tamzin Merchant, Amelia Clarkson, Craig Roberts, Sally Hawkins (více)Obsahy(2)
Mladá dívka Jane Eyrová utíká přes vřesoviště a na kost promoklá končí u dveří domu Riversových. Duchovní John Rivers se jí ujímá a spolu se sestrami Dianou a Mary jí poskytnou útočiště. Jane si chce najít práci. Neustále vzpomíná na to, co jí až dosud život přinesl... Po smrti rodičů si ji vzala k sobě sestra jejího otce, matka rozmazleného Johna, který jí ubližoval. Na radu pana Brocklenhursta pak byla poslána do školy pro sirotky, kde se jí dostalo rovněž hrubého zacházení. Nakonec jí pan Rivers nabídl skromné učitelské místo ve venkovské dívčí škole, kterou právě založil ... Po odchodu ze sirotčince nachází Jane práci jako guvernantka francouzské schovanky pana Edwarda Rochestera na jeho panství Thornfield Hall. Chovají se k ní pěkně a Jane si vybuduje vřelý vztah s malou Adele Varensovou. Pan Rochester přijíždí na odlehlé panství jen zřídka a první setkání s Jane nedopadne dobře: kůň se před Jane splaší, shodí jezdce a ten si poraní kotník. K Jane a služebnictvu se chová odtažitě, až nepřátelsky, oceňuje ale Janinu přímou a čistou povahu. Jednou v noci vzbudí Jane podivné zvuky a vzápětí objeví v Rochesterově pokoji požár, který pak společně uhasí. Rochester jí děkuje. Brzy ráno pak nečekaně odjíždí. Začíná se šuškat o jeho svatbě se slečnou Blanche Ingramovou, která brzy nato přijede na Thornfield. K Jane se společnost chová přezíravě, Rochester jí ale začne dávat najevo, že mu na ní záleží. Jane mu pomůže ošetřit tajemně zraněného přítele z Jamajky, který přijel na návštěvu, Rochester ale odmítá sdělit, kdo ho zranil. Jane krátce navštěvuje svou tetu. Ta je po mrtvici, která ji sklátila poté, co její marnotratný syn John utratil celé jmění a spáchal sebevraždu. Ukáže se, že před třemi lety dostala dopis od příbuzného z Madeiry, který žádal o adresu Jane, protože ji chtěl adoptovat. Ona ale odepsala, že Jane zemřela ... Po návratu do Rochesterova domu Jane nabízí, že si najde nové místo, až se pán ožení. Ten ji ale místo toho požádá o ruku. Paní Fairfaxová ji před ním varuje, Jane je ale šťastná. Když se snoubenci ocitnou před knězem, vstoupí náhle muž, pan Mason z Jamajky, a oznámí, že Rochester je už 15 let ženatý s jeho dcerou. Jane je zdrcená, o to víc, že Rochester jí pak ukáže svou šílenou ženu, nebezpečnou pro své okolí, která žije zavřená s ošetřovatelkou nahoře v domě. Rochesterovi ji vnutil otec a on ji přese všechno nedokázal umístit do blázince. Přísahá Jane lásku a chce s ní žít, ta ale odmítá a z Thornfieldu odchází ... (TV Prima)
(více)Videa (2)
Recenze (746)
Jane Austenová je blbá kráva. Nemám ji rád, vážně. A proč ji nemám rád - a zároveň proč je Jane Eyre mnohem lepším příběhem, i když zdánlivě Austenové tak podobným, nejlépe vyjádří slova samotné autorky Jane Eyre - Charlotte Bronte, která Austenovou taktéž nesnášela, na adresu Pýchy a Předsudku: “I got the book and studied it. And what did I find? An accurate daguerreotyped portrait of a common-place face; a carefully fenced, highly cultivated garden, with neat borders and delicate flowers—but no glance of a bright vivid physiognomy—no open country—no fresh air—no blue hill—no bonny beck. I should hardly like to live with her ladies and gentlemen in their elegant but confined houses." ()
Jana Eyrová neměla na růžích ustláno. Ze siroty pozvedla sebe díky kvalitnímu vzdělání na osobu zvládající vlastní výbušnost a jako z udělání ji také hned její první zaměstnání vetkalo do vínku její životní lásku. Cesta k lásce ovšem nebyla bez ostnů. Jana musela projít odříkáním, zkouškou odsuzující plytké povahy i potýkání se se lží a odmítnutím. A čemu náhoda nechtěla, i takto životem zkoušená hrdinka završila svůj příběh zajištěná a provdaná za toho pravého. Ale aby srdéčka neplakala, mocný osud zasáhl tak, že Rochester musel zaplatit vlastním zrakem za své první falešné manželství. ()
V prevedení Mie Wasikowskej a Michaela Fassbendera nie je Jana Eyrová ženskou telenovelou 19.storočia, ale kvalitnou dobovou drámou. Obrazová estetika a krásne prostredie stašidelného Thornfield panstva dáva celému filmu svojské čaro a buduje správnu atmosféru. Réžijne sa podarilo vytvoriť ďalšiu zo série filmových adaptácií zo života Jany Eyrovej, kde je všetko čo má byť - romantika, psychológia postáv, dobová estetika a šikovne zrežírovaný filmový román. ()
Marně bych trápil svoji drahou krátkonosnou paměť, kdy naposledy jsem na plátně (monitoru) sledoval tolik vážných a uplakaných obličejů. Před shlédnutím filmu jsem neměl ani záchvěv páry, kdo jest Jane Eyerová, neboť jsem ve škole nedával pozor a psal vlastní - po hříchu špatné - básničky. Dokonce bych ani netipnul předmět, který mě měl s touto morálně neobyčejnou ženou seznámit - literaturu. Myslel bych si asi (původně), že šlo o sousedku Marie Curie-Skłodowské, s níž vynalezla rádio, no ale v úplně kovovým stavu! Ne, tak teď vážně. Zaplácnul jsem díru ve svém ementálním vzdělání (pravda, filmem, nikoli knihou). Herecké výkony, jakkoli nad běžným sortimentem filmového průmyslu s.r.o., mě kvůli zvláštnímu scénáři nedokázaly oslovit, nedokázaly rozlomit mříže mezi mnou a filmem. Seděl jsem jak pecka a sledoval prapodivné namlouvání dvou tetřívků a jedné tučnice (nebo jak se řekne samice od tučňáka? --> nejde o narážku na Miiny proporce). V případě Fassbendera to bylo tokání přinejmenším úchvatné, zvlášť, když odhalil poměrně zajímavé způsoby polygamie. Celý smysl příběhu tkvěl - podle mého - v morálním kreditu (či spíše paušálu) hlavní hrdinky, jenže právě to se mi v příběhu poněkud ztrácelo a nechtělo se to dát objevit. Takže proto poněkud nižší hvězdokupectví. A jako správný romantický harcovník - ač neznaje předlohu - jsem celkem přesně dokázal odhadnout další kličky příběhu a bohužel i to, jak skončí. Ale za to madam Brontë nemůže.To jen my, filmoví spotřebitelé 21. století, jsme viděli už tolik variant romantických příběhů, že už nás nic nepřekvapí. A často ani nedojme. ()
Skvostné zahájení 46. MFF KV a výjimečný zážitek z první projekce v opraveném letním kině v Karlových Varech. Literární předlohou i jinými filmovými adaptacemi jsem zcela nedotčen, hodnotím tedy výhradně kvality tohoto skvělého filmu. Velmi temná, ale perfektní kamera, krásná hudba, skvělí herci (Mia Wasikowska je naprosto famózní, což ostatně platí i o její roli v Burtonově Alence) a strhující emoce. Při sledování se mi vybavil tematicky podobný film Pýcha a předsudek z r. 2005, který ale ani zdaleka nedosahuje kvalit Jany Eyrové - Joe Wright u mě ve srovnání s Fukunagou prohrává na celé čáře. Sledováno za nezvykle chladného letního večera, s lahvinkou karlovarské becherovky na zahřátí v ruce, po boku milého doprovodu, a je to z toho zážitek, na který dlouho nezapomenu ;) Všem vřele doporučuju, je to krásný a srozumitelný film, který stojí za to vidět. UPDATE 14. 9. 2014 - Film jsem zhlédl po třech letech znovu, nyní bezprostředně po dočtení stejnojmenné románové předlohy a po dokoukání starší verze z r. 1943. A sám jsem překvapen, že se mi líbil skoro stejně jako poprvé - je to opravdu výborná adaptace. Srovnání se starší verzí se přímo nabízí, a pokud bych byl dotázán, která mi přijde lepší, nemohl bych se popravdě rozhodnout - každá z verzí má své klady, kvůli kterým stojí za vidění. Stará verze zasáhne syrovostí zjednodušeného příběhu a bezchybnými hereckými výkony, moderní verze pro změnu nadchne jedinečnou atmosférou, která vydatně těží z genia loci dokonale zvolených lokací, a krásné Marianelliho hudby. Při sledování jsem byl překvapený, jak je možné dvakrát zfilmovat stejnou látku, a pokaždé nesmírně kvalitně, a přitom zcela jinak. Ke sledování dalších verzí adaptace Jany Eyrové už chuť nemám, ale za sebe nemám problém napsat, že jak stará, tak tato moderní verze jsou filmové skvosty, jejichž zhlédnutí pro mě bylo výjimečným filmovým zážitkem. Na původním plném hodnocení není co měnit. ()
Galerie (132)
Zajímavosti (12)
- Film byl natočen podle stejnojmenného románu Charlotte Brontëové, která je známa nejen kvůli svým novelám, ale také díky svému krátkému a tragickému životu. „Jana Eyrová“ byla napsána na základě jejího života a jedná se tak částečně o její autobiografické dílo. (montongery)
- Wasikowska se sama pustila do čtení knižní předlohy a po pár kapitolách byla příběhem tak okouzlena, že napsala své agentce, jestli se někde nechystá scénář k adaptaci. Ta jí odpověděla, že ne, že nedávno jeden byl, ale nakonec se neuskuteční. Za pár týdnů jí řekla, že film se přeci jen bude točit, poslala jí scénář a řekla, že se s ní režisér chce setkat. (Michelle75)
- Producent Alison Owen a režisér Cary Joji Fukunaga si z mnoha potenciálních míst v Británii jako filmovou lokaci vybrali Haddon Hall v osadě Bakewell v hrabství Derbyshire, kde shodou náhod stál i dům, který inspiroval autorku novely Charlotte Brontëovou v jejím zobrazení Thornfieldu. Stejně tomu bylo i v dřívější adaptaci, minisérii BBC, Osudová láska Jany Eyrové z roku 2006. Dalším použitým exteriérem bylo největší soukromě vlastněné venkovské sídlo v Anglii, Chatsworth House. Místo, které se objevilo již ve filmu Pýcha a předsudek (2005) jako zahrada rodiny pana Darcyho (Matthew Macfadyen), posloužilo jako lokace, kde se Jana (Mia Wasikowska) poprvé setkala s Rochesterem (Michael Fassbender). (Michelle75)
Reklama