Režie:
Jiří AdamecScénář:
Jan Křtitel SýkoraHudba:
Zdeněk RytířHrají:
Vladimír Kratina, Petr Haničinec, Jiří Bartoška, Jana Švandová, Lukáš Vaculík, Zdeněk Řehoř, Ladislav Pešek, Jiří Zahajský, Hana Talpová, Miloš Skalka, Zdeněk Rytíř, Jan Přeučil, Petr Pospíchal (více)Obsahy(1)
Děj je rámován soudním přelíčením, obžalována je zločinecká organizace Brakýři. Příběh pomocí retrospektivních sekvencí sleduje příchod hlavního hrdiny Jacka McMurda do údolí, které ovládá gang Brakýřů a jeho přijetí do této organizace. Tajemný Jack McMurdo zvolna získává důvěru pohlavárů gangu a také se zamiluje do Etie Shafferové - dcery majitele penziónu, ve kterém se ubytoval. Ettie je však proti své vůli zasnoubena s Teddy Baldwinem, členem Brakýřů a její sňatek s ním by měl vyřešit otcovo zadlužení. Ettie naléhá, aby s ní Jack McMurdo z údolí uprchl, ten ale odmítá. Ke svému poslání v této končině potřebuje ještě čas. (pávek)
(více)Recenze (32)
Bratr sám je bratru světlem. Dvoudílná televizní adaptace jednoho z nejlepších románů A. C. Doyla se pod režijním vedením Jiřího Adamce stává opravdovou filmařskou lahůdkou pro fajnšmekry. Jen stěží existuje v českém prostředí zdařilejší silueta Divokého západu. Nechybí tomu nic – banda bezskrupulózních vrahů a vyděračů, sympatický gangster s temnou minulostí, plavovlasý anděl, pro kterého stojí za to žít, i strach zalezlý až do morku kostí. Mnozí z herců nebyli snad nikdy lepší – to platí nejen o Vladimíru Kratinovi, který je ideálním představitelem tvrdých a nesmlouvavých mužů pevných zásad, ale také o Petru Haničincovi, Jiřím Bartoškovi, Lukáši Vaculíkovi i Janě Švandové. Špičkové dílo. Škoda, že tak opomíjené. ()
Parádní dobrodružný příběh s westernovými prvky, ve kterém Vladimír Kratina bojuje s organizovaným zločinem (kluci maj hábity jak z ku-klux-klanu, jen ti černoši tam nějak chybí). Osobně to mám zafixováno jako Kratinovu životní roli. Za zmínku stojí taktéž Petr Haničinec jako šéf záporáků (i když taková záporácká liga jako v případě jeho Boška z Jakuba skláře to pochopitelně není). A z pódia v báru na vše dohlíží Michal Tučný, odpovědný vedoucí. ()
"Brakýře" jsem na CSFD marně hledal několik let a ani mé úsilí o jejich nahození nikam nevedlo, protože jsem nebyl schopen najít bližší údaje o této výborné televizní inscenaci. Po delší době jsem je zkusil vyhledat a ejhle - dobrá věc se podařila :-) . Kleopatřin komentář mi mluví z duše, za sebe bych ještě z hereckých představitelů kromě vynikajícího Kratiny vyzdvihl "rodinné" trio Shafferových - Zdeňka Řehoře, Janu Švandovou a Lukáše Vaculíka, který v roli Ettiina bratra opravdu exceluje. Nezapomenutelná je i titulní píseň s textem a v podání Zdeňka Rytíře, kterou s jinými slovy pod názvem "Hallo, Mr. Dejavu" později nazpíval i Michal Tučný. ()
Neuspěchaná až naivně starosvětská televizní inscenace 1) nepřekročí limity své doby a svých tvůrců. Nabízí příjemnou atmosféru, studiové prostředí a je vidět, že si autoři s dílem vyhráli. Přesto však je cítit jakási falešná nota a inscenační křeč._____ 2) Možná to souvisí s hereckými výkony. Ty nabízejí rozsáhlou škálu od vynikajících (53letý Petr Haničinec - šéf Brakýřů) přes nijaké (většina ostatních) až po vyloženě špatné (21letý Lukáš Vaculík - syn hostinského) či takové podivné (31letý necharismatický Vladimír Kratina - nováček Jack nebo 36letý Miloš Skalka - novinový zpravodaj)._____ 3) Celá umolousaně pomalá inscenace nakonec nepřináší žádné překvapení. Jackova totožnost je divákovi zřejmá brzy po příjezdu a napětí je v díle pomálu. Doylův styl, kdy k odhalení dojde v posledních minutách, je cítit. Ovšem na rozdíl od nečitelných Holmesových šarád to zde bylo velice prosté a zřejmé dlouho předtím._____ 4) I hudební podkres zpívajícího Zdeňka Rytíře a Tučňáků působí poněkud nepatřičně._____ 5) Zajímavě působí až 2. pointa ve stylu italské mafie, která podtrhla ideové vyznění díla._____ 6) Vlastně je to dobrý fór. Tvůrcům se podařilo z běžného příběhu Sherlocka Holmese a doktora Watsona Údolí strachu (The Valley of Fear) vydaného v roce 1915 zcela vyšachovat Sherlocka Holmese i doktora Watsona (!) a klasickou Doylovu detektivku předělat na sociální román o organizovaném zločinu v Americe. Socialistická televizní dramaturgie nepochybně s radostí sáhla po podobném tématu, tím spíš, když zednářská lóže (taky pěkní lumpové, že, soudruzi) se profilovala jako banda zločinců už v knižní předloze. Celé věci přidala na pikantnosti ku-klux-klanová prezentace, takže věci neznalý divák si pospojoval všechno dohromady do žádoucího obrazu._____ 7) V zájmu objektivity je třeba dodat, že povídka Údolí strachu má dvě části - v první klasicky vyšetřuje Holmes zločin někde v Sussexu, aby pak v jakémsi prequelu (2. část, odehrávající se v Americe) autor vysvětlil, jak to celé vzniklo._____ 8) Noc je temná / temnější pro cizince na cestách / bratr bratru podá světlo / bratr sám je pro bratra světlem / Mraky jsou těžké / ale rozplynou se navždy. ()
Vzhledem k tomu, že za posledních třicet let film v televizi neběžel, což si tak nějak nedovedu vysvětlit, chápu zdejší vstřícné hodnocení. Dokážu si představit, že u spousty hodnotitelů film vyvolává nostalgické vzpomínky na dobu, kdy v televizi slušné dílo, které nestálo jen na hereckém obsazení, ale i na slušném scénáři, běželo jen párkrát do roka. Filmu nelze upřít minimalistické obsazení i scénografii, které zafungovaly, ale i přesto by dílku slušela jednodílná stominutová stopáž. I přes noirové vyznění a konec filmu a především skvělý herecký výkon Zdeňka Řehoře, nemůžu hodnotit jako TOP. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (1)
- Kniha, podle které film vznikl, se jmenuje „The Valley of Fear“ a vyšla v roce 1915 jako čtvrtá kniha Arthura Conana Doyla. V roce 1983 byla zfilmována také pod názvem Sherlock Holmes and the Valley of Fear. V roce 1986 vyšla česky pod názvem „Údolí strachu“. Přestože v knize i filmu vystupují oba Doylovi hrdinové Sherlock Holmes a Dr.Watson, tvůrci české adaptace se rozhodli je z příběhu vypustit. (sator)
Reklama