Režie:
Robert AldrichScénář:
Lukas HellerKamera:
Ernest HallerHudba:
Frank De VolHrají:
Bette Davis, Joan Crawford, Victor Buono, Wesley Addy, Julie Allred, Anne Barton, Marjorie Bennett, Robert Cornthwaite, Anna Lee, Maidie Norman, James Seay (více)Obsahy(1)
Psychothriller vypráví o dvou stárnoucích sestrách, které společně žijí v domě na předměstí Los Angeles. Zahořklá Jane, kdysi ve vaudevillu známá jako zpívající zázračné dítě Baby Jane Hudsonová, se ovšem v dospělém věku dostala do stínu své sestry Blanche, úspěšné filmové hvězdy třicátých let, která je po automobilové nehodě upoutaná na kolečkové křeslo. Zahořklá Jane tak nevynechá jedinou příležitost, aby ji terorizovala. Bezmocná Blanche se nedokáže bránit fyzicky ani psychicky a s hrůzou pozoruje, jak se její sestra propadá dál a dál do naprosté demenci. Jane vytváří pitoreskní hororovou postavu, jejíž hrůzostrašnost vynikne o to víc, když se stará žena oblékne do dětských šatiček. - Pavla Bergmannová (Letní filmová škola)
(více)Recenze (149)
Bette a Joan. Dvě rivalky, dvě skvělé herečky, se poprvé a naposledy sešly v jednom filmu. Výsledek je více než povedený, je radost je obě sledovat. Pro mě i zajímavý pohled na psychicky nemocnou Jane, Bette ji podle mě ztvárnila hodně věrohodně. K filmu jsem se dostal díky tomu, že jsem si přečetl, že Ryan Murphy bude natáčet sérii Feud a nelituju toho. Bette je jeden z největších talentů, co kdy byl a v Baby Jane to jen potvrzuje. ()
Jestli je psychothriller What Ever Happened to Baby Jane? něčím opravdu výjimečný, tak jsou to především exkluzivní herecké výkony od všech zúčastněných. Celkově se jedná o skvělou filmařinu. Dokonce bych se nebál říct, že to je film evropských kvalit. I přesto mi po prvním zhlédnutí (někdy před pěti lety) toho z něj příliš v paměti nezůstalo, spíše jen hlavní kostra, a tak jsem si celou tu mozaiku skládal v hlavě znovu. To dílo zůstává i po tolika letech pořád nevyčpělým, řízným nervákem a fakt, že obě hlavní ženské postavy byly rivalkami i ve skutečnosti, tomu jen přidává na děsivosti. Kdo by mohl říct, že film o dvou stárnoucích sestrách nemůže být pecka. Myslím si, že se tento snímek sice nikdy nedostane mezi mé zamilované pětihvězdičkové, ale co se mu dá ve skutečnosti vytknout? Víc už z toho prostě nešlo, tohle je delikatesa. "But you are, Blanche. You are on that chair! **** ()
Nepříjemný ale důležitý film o tom, že stokrát opakovaná lež je pořád lží, pokud jí tedy kritizovaný člověk neuvěří. ()
Excelentní ukázka terorizování invalidní sestry stárnoucí dětskou hvězdou. 95% ()
Jak tak počítám, toto je teprve můj třetí film s Bette Davis, ačkoliv ji jako herečku i osobu mám hrozně ráda. Film je hodně zajímavý, děj tu sice moc není, ale tady je to hlavně o obou hereckých představitelkách a o napětí, atmosféře. A ta je parádní. Pěkně dusná, film je hodně napínavý, obě sestry jsou mrchy, obě zároveň oběti, zahráno je to skvěle. Jelikož Bette Davis preferuju, i tady budu trochu subjektivně tvrdit, že byla lepší. Měla i zajímavější roli, kde toho zkrátka mohla ukázat více než Joan Crawford. Prostě a dobře, herecké výkony a ta atmosféra, která by se dala krájet, to dělá z filmu Co se vlastně stalo s Baby Jane něco výjimečného. ()
V soudobé filosofii se stále více prosazují fyzikální veličiny, především rychlost a její derivace zrychlení/zpoždění. Po první předehře (Baby Jane, v podání Bette Davis, zpívá "I've Written a Letter to Daddy", zní to příšerně. Když potom zpívá repete v pozdní fázi filmu, nezní to už tak hrozně) následuje druhá: auto zrychlené na plný narazí do... co se stalo přesně nevíme (what ever happened), role jsou však tímto definitivně příděleny. Další část až do vrcholné scény na pláži už je jenom o zrychlení nebo zpoždění. Blanche je ve svých aktivitách vždycky o krok pozadu, demence její sestry se progresivně zrychluje. ()
ocenenia : MFF Cannes 1963 - súťažný výber ()
Bette Davis toť negativ všech mých babiček.-- Jedna z mála ženských postav o které se mi občas zdává.A řeknu vám,nejsou to hezký sny. ()
Grandiózní thriller, který zůstal víceméně v propadlišti dějin. Postupně vybuduje atmosféru, která by se dal krájet, a herecké výkony obou hlavních představitelek jsou jednoduše famózní. Musím říci, že na mě dlouho žádný film takhle intenzivně nepůsobil. Ale! Ne po celou dobu. Detaily upírají tomuto dílu jistě právoplatné postavení v dějinách kinematografie: Ve scénáři je několik do očí bijících pasáží, které prostě nesedí, ať už časově nebo logicky. Nutno říci, bohužel. ()
Vyborny psycho fryler, ktory ma hodne do hororu. Dve sestry ziju v akomsi dome na predmesti Los Angeles, pricom jedna sestra - Bette Davis/All about Eve, Uloupeny Zivot/ - terorizuje druhu - Joan Crawford /Mildred Pierce 1945 a Possessed 1947/, pricom jedna sestra- Blanche v podani Joan Crawford je priputana na vozik. Jane - reprezentovana Bette Davis - vsak stale chodi, hoci je zatrpknuta a ziarliva, preto terorizuje na vozik priputanu Blanche. Rezia Roberta Aldricha /Emperor of the North, Dirty Dozen/ je vyborna a herecky vykon Bette Davis je doslova mrazivy. No a Bette Davis ide u mna na hereckom rebricku sakramentsky vysoko za tento film. Povinna jazda pre fandu kvalitneho hororu. 89 % ()
Od naprosté dokonalosti to dělí jeden dost zásadní problém - nedostatečná psychologie Blanche. Zatímco u Jane je solidně rozpracovaná a podrobná, u Blanche prostě nefunguje. Dlouhou dobu spíš vypadá jako šablona jednoznačného klaďase, s čímž bych neměl problém, kdyby tam bylo naznačeno, proč tak moc věří a spoléhá na svoji sestru, když je na ni evidentně dlouhodobě hnusná, nepřátelská a nepříjemná. Když jí to dojde, tak už je pozdě, přitom kdyby nebyla tak strašně naivní a dobrosrdečná, mohla se z toho všeho dostat dřív. A mě by hodně zajímal prapůvod toho jejího momentálního charakteru. Z toho důvodu to na mě občas působilo krapet nedodělaně + s tím více či méně souvisejí i další nelogičnosti (Proč ten vzkaz z okna nezkusila hodit někdy znova, když třeba byla Jane doma s Edwinem? Proč Elvira uvěřila Jane ohledně toho volna, když je na Jane vysazená a od začátku mluví o tom, že by ji nejradši poslala někam do ústavu?). Z těchto důvodů to prostě nevidím na plný počet a dost mě to mrzí, protože to bylo dost solidní psycho. Sice z roku 1962, ale milionkrát účinnější a v mnoha scénách nepříjemnější, než současné pokusy o něco takového. Dokonalá filmařská stránka, dokonalé herecké výkony (obzvlášť Bette Davis, která Jane zahrála úplně neuvěřitelným způsobem), silně znepokojivá podmanivá atmosféra a hlavně solidně, napínavě a celkem chytře vedený příběh, který i přes ty určité mínusy dokáže dost dobře fungovat a závěr mi přišel skutečně hodně povedený, protože z něj vyplyne jeden dost zajímavý fakt (který mi připomněl konec jednoho nejmenovaný českého (!) film), který celému tomu příběhu dá o to hlubší význam... A vlastně mi i částečně zachránil dojmy ohledně promyšlenosti postavy Blanche. Jo, a když už jsem na začátku psal o té psychologii, musím uznat, že u Jane jde skutečně dost hluboko a líbí se mi, že se s ní neustále pracuje (SPOILER hlavně se mi líbí ta část, kdy zabije Elviru a pak začne strašně panikařit a chovat se jinak než doposud KONEC SPOILERU). To tady skutečně dost cením. A kdoví, třeba tomu časem tu pátou hvězdu přidám - dneska už je to vlastně druhý film, který k tomu u mě vůbec nemá daleko. Silné 4* ()
Přiznávám, že minimálně pointa a herecké výkony jsou fascinující... jen prostě pořád nedokážu pochopit, proč se děje, co se děje? Prostě sám nevím, co se stalo s Baby Jane a film se to sám vůbec nesnaží řešit, prostě jen nabízí pohled na dvě žensky, a jak jednu druhou mučí... pro někoho možná umění. ()
Verdikt: Oldschool thriller ze starého Hollywoodu, v krásné černobílé barvě, jak má být. ()
Uzasny filmovy zazitek a urcite jeden z nejlepsich filmu, jaky jsem kdy videl. Vyborny scenar, podporeny genialnim hereckym vykonem Bette Davis, ktere zdatne sekunduje Joan Crawford. Az na par drobnosti (misto papirku mohla z okna volat ci nevsimnuti si zalostneho stavu Blanche jinymi navstevniky plaze) se jedna o vytecny film, nemam slov! ()
Herecké výkony obou hlavních představitelek teda byly excelentní, to se vážně jen tak nevidí. Obsahově mě ale tahle kombinace Sunset Blvd., Psycha a Misery nechce zemřít vůbec nebavila. Obecně mě filmy o rozpadu osobnosti kdovíjak nezajímají a tenhle byl dějově dost bídný. 35% ()
20. Zlatý Glóbus za rok 1962 - nominace (2) - Nejlepší herečka (drama) - Bette Davis, Nejlepší herec ve vedlejší roli - Victor Buono ()
Pravý nefalšovaný teror a hrůza. Tohle mě potkat, tak si to hodím...90% ()
V průběhu let jsem zjistil, že filmy stojí hlavně na postavách. A tohohle kousku to platí dvojnásob. Ta sesterská nenávist je tu až hmatatelná a obě hlavní představitelky je zhmotňují skrz mistrné výkony, smekám, 5 hvězd ()
Davis, Crawford, i Buono to svou vyšinutostí táhnou nahoru, na svou dobu je to neobyčejně explicitní a kruté, bohužel trochu selhávají scénář a režie. Aldrich evidentně spoléhá na sílu hereček, která překlene logické lapsy, jak v ději, tak v psychologii postav. Na druhou stranu na film se dvěma stárnoucími herečkami nechtěl nikdo dát peníze, a tak, když je Aldrich nakonec dostal, nebylo jich moc, a muselo se točit rychle. A výsledek je i po těch letech mrazivá trefa do černého. ()
Tak, nebolo to zlé, aj keď Bette Davis to povyšuje o triedu vyššie. Zjavné (nechcem povedať, že vykrádanie, ale či je to pocta, to neviem) odkazy na Psycho, avšak horšie. Neviem, či sa atmosféra stratila rokmi (pri Psychu z nej neubudlo nič), alebo to skutočne nebol horor, teda ja som sa nebál ani na chvíľu. Iba som s otvorenými ústami obdivoval Davisovej herecké umenie... ()
Reklama