Režie:
J.J. AbramsScénář:
J.J. AbramsKamera:
Larry FongHudba:
Michael GiacchinoHrají:
Joel Courtney, Kyle Chandler, Jessica Tuck, Elle Fanning, Ron Eldard, Noah Emmerich, Gabriel Basso, Ryan Lee, Zach Mills, AJ Michalka, Riley Griffiths (více)Obsahy(3)
Skupina dětí se rozhodne natočit film o zombie. Když v noci točí na opuštěné železniční stanici, do projíždějícího vlaku narazí auto a vlak vybuchne. Děti katastrofu přežijí a v troskách auta najdou těžce zraněného učitele místní školy. Ten je z místa vyžene za pomoci pistole a se slovy, že pokud něco někomu řeknou, vojáci zabijí jak je, tak i jejich rodiny. Děti utečou ve chvíli, kdy se na místě neštěstí objevují první vojáci. Druhý den se otřesené děti dohodnou, že film dotočí, ale že nikomu neřeknou, že byly na místě neštěstí. Mezi chlapcem Joem a dívkou Alice vzniká náklonnost, které však brání jak otec Alice, tak i otec Joea. Otec Joea totiž obviňuje ze smrti své manželky, Joeovy matky, právě otce Alice. Joeova matka zahynula při jakési nehodě v místní továrně ve chvíli, kdy vzala za opilého Alicina otce směnu. Ve městě se začnou dít podivné věci. Mizí elektronické přístroje a ztrácejí se lidé, a to včetně šerifa. Ve městě se objevují vojáci, kteří s podivnými přístroji propátrávají okolí. Město a jeho okolí trpí výpadky proudu. Joeův otec Jack brzy zjistí, že vojáci provádí jakousi podivnou „pěší operaci“, a tak na velícího plukovníka jako zástupce šerifa udeří a chce znát odpovědi. Místo nich ho však vojáci zatknou. V té době se věcně opilý otec Alice pohádá s dcerou a vyhodí ji z domu. Následně, když mu dojde, co provedl, ji pronásleduje v aute po městě. Dojde k autonehodě, při které Alice unese neznámý tvor. Když se Joe dozví, co se stalo, je rozhodnut dívku najít. Tou dobou začínají vojáci pod záminkou požáru evakuovat město. Joe se vrací v doprovodu ostatních chlapců do města a tady se uprostřed chaosu a boje vojáků s příšerou snaží dívku najít... (TV Prima)
(více)Videa (23)
Recenze (1 190)
Možná je to tím, že v současnosti intenzivně promýšlím vlastní postoj vůči světu, míru odpovědnosti, kterou k němu mohu zaujmout, ale před Super 8 dám vždycky přednost jakémukoli blockbusteru, který je něčím víc než jen opojnou hříčkou, který dokáže být přemýšlivý, aktuální a přínosný (podobně jako Zrození Planety opic). Pokud je pro Super 8 nějaký záběr skutečně emblematický, je to detail tváře hlavního hrdiny v závěrečné scéně, kdy se kamera pomalu přibližuje k jeho dobrodružstvím umouněné tváři, z níž vystupuje vědoucí úsměv a fascinací rozšířené oči. (Oči, které hledí na resuscitovaný klukovský sen.) Je to právě ten moment, kdy se na jeho místě octne každý, koho Abramsův staromilský stroj času přemístil zpátky do dětských let - nebo alespoň do doby, kdy s nadšením sledoval klasické spielbergovské fláky. Na tom samozřejmě není nic špatného. Tedy alespoň do chvíle, než si uvědomíme, že je to zároveň okamžik, kdy se film usvědčí z hrdelního protimluvu, kdy s definitivní drzostí vystaví na odiv svou rozpornost. <> <> Sám J. J. Abrams tvrdí, že Super 8 je především o tom (floskule, fuj!), jak se vyrovnat se ztrátou. A to tak, že přestaneme lpět na minulosti, která nás k oné tragédii váže, která nám nedovoluje se posunout dál a vést plnohodnotný život v přítomnosti. Toliko ukazuje právě finále. Aniž bych chtěl snižovat potenciální terapeutickou hodnotu, kterou díky tomu Super 8 oplývá, aniž bych toužil být přehnaně cynický, musím poslednímu Abramsovu dílu diagnostikovat povrchnost a pokrytectví. Film samotný se totiž minulosti bohužel nijak vzdát netouží a lavíruje na ní od první do poslední minuty. Vlastně rezignuje na jakýkoli tvořivý vývoj. A to je také důvod, proč se nikdy nedokáže postavit na vlastní nohy, proč zůstává váhavě rozkročený mezi svojskostí a spoléháním se na zbožštěné vzory (pietní nápodobou). Super 8 v podstatě trpí velmi podobným neduhem jako zaslouženě vysmívaná Světová invaze, akorát s tím rozdílem, že střet různých mediálním forem (filmu a videohry) a jejich vzájemné pohlcování bylo nahrazeno střetem osobností, které spolu nemohou vést rovnocenný dialog, neboť promlouvají z rozdílných časových období. (zbytek zde) ()
E.T. podle Abramse mě baví víc než Spielbergův E.T., protože víc tlačí na děj, horor a linie s natáčením amatérského filmu partou děcek je dost zábavná. Miluju filmy ohlížející se za dětstvím (STůJ PŘI MNĚ, NAVŽDY SPOLU...) a filmy o filmařích (AMERICKÁ NOC, ŽIVOT V OBLOUZNĚNÍ...), takže tady SUPER 8 hned dvakrát zasáhla cíl. ()
Abrams tohle děťátko nosil v hlavně pěkně dlouho a v jeho péči na celém snímku je to znát. Příběhově je to typická Kingovka (aby ne, když je J.J. fanoušek) pomrkávající na Spielbergovy nejslavnější sci-fi. Výborné dětské herecké obsazení, litry emocí, perfektní Giacchinova hudba, napětí, zábava a pocit, že kdysi to bylo všechno tak nějak lepší a pomalejší. ()
I když jsou tu potoky krve, únosy a masakrování obyvatel městečka neznámým a nebezpečným hmyzomimozemšťanem, tak to přesto vidím jako naprosto perfektní zpracování hororového tématu pro puberťáky. Nic přehnaného, vše je ve výborné rovnováze. Jinde jsem háklivá na přechytračené dětské hrdiny, před kterými by zřejmě do prachu poklekl i sám král Šalamoun, ale tady mi to vůbec nevadilo. Hlavní protagonisté se s tím poprali úspěšně a se ctí. Milé, zábavné i strašidelné zároveň. ()
Nejslabší abramsovina pro kina. První půlka je krásná, půvabně oživuje spielbergovské časy, ale v druhé dojde dech a utahaně se film kodrcá k cíli, který vůbec nemá ryzost citovaných a variovaných spielbergovin. Tady se jasně ukáže, že jde jen o zručnou nápodobu něčeho třicet let starého - (emocionální) přesvědčivost chybí. ()
Galerie (45)
Zajímavosti (23)
- Čerpací stanice na okraji města se jmenuje Kelvin Gasoline. Dědeček J.J. Abramse se jmenoval Kelvin. (Kroup4)
- Jako teenageři byli J.J. Abrams a jeho přítel Matt Reeves najati Stevenem Spielbergem, aby restaurovali některé z jeho amatérských filmů točených na Super 8mm filmovou kameru. (Brousitch)
Reklama