Režie:
Paolo SorrentinoKamera:
Luca BigazziHudba:
Will OldhamHrají:
Sean Penn, Frances McDormand, Judd Hirsch, Eve Hewson, Shea Whigham, Heinz Lieven, Harry Dean Stanton, Kerry Condon, Gordon Michaels, Joyce Van Patten (více)Obsahy(2)
Cheyenne je bývalá rocková hvězda. Ve svých padesáti letech se stále obléká ve stylu gothic a žije v Dublinu ze svých autorských honorářů. Smrt jeho otce, se kterým dlouhých 30 let nekomunikoval, ho zavede zpět do New Yorku. Cheyenne zjišťuje, že jeho otec byl celý život posedlý jednou věcí: vyhledat postu za pokoření, které utrpěl v koncentračním táboře v Polsku. Cheyenne se rozhodne pokračovat tam, kde jeho otec skončil a vydává se na cestu napříč Amerikou. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (383)
To byla teda jízda! Seana už jsem viděl ve spoustě filmů, ale tahle jeho nová role mě celkem vyrazila dech a asi tak 40 minut jsem si na něho musel zvykat, ale jinak jako již tradičně skvělý výkon. Co mě možná mrzelo, že Frances nedostala trošku více hereckého prostoru, v roli jeho filmové manželky. Jinak je This Must Be the Place hodně silná čtyřka, se skvělou kamerou, záběry americké přírody a je ani ne tak o hledání nacistického zločince, ale spíše o nalezení sama sebe a uspořádání si vlastního života. ()
Bývalá rocková hvězda Cheyenne se po smrti svého židovského otce vydává dokončit jeho celoživotní poslání, které má počátek v jednom koncentračním táboře. Zprvu mi hlavní hrdina neodbytně připomněl heroinem vyleptaného Ozzyho, který mluví jako chovanec ústavu pro duševně choré a jeho motorika zdaleka nedosahuje hbitosti beznohého důchodce při plížení vzad. Nicméně jsem si na to po chvilce zvykl a naplno si vychutnal bravurní herecký koncert Seana Penna. Celý film je protknut veselými, citlivými i morálně utužujícími scénami. Je to snímek o hledání smyslu života, překonání strachu a o dospívání. Rozhodně si nemyslím, že vše je lehce patrné pro každého diváka, ale do detailu vypiplaná pointa a složitost celého díla mne nakonec dostala do kolen. Opravdu jsem nečekal, jak dobře na mne tohle zapůsobí a nezbývá, než vřele doporučit. 85% ()
Úplne sa stotožňujem s komentárom larelay a pridávam ... lebo účes a´la Robert Smith. ()
Jenom bych chtěl říct, že místama tu zazní tarantinovské dialogy (bistro), Sorrentino je audiovizuální bůh (ale to už se dávno ví), Sean Penn opět brečí a Oscar s ním, protože minimálně nominace mu uniknout neměla. Je famózní. ()
Dvě hvězdičky za výkon Seana Penna. Nebýt jeho hereckého koncertu, tak jdu asi na odpad, protože scénař a styl jakým je snímek natočený mi vůbec nevyhovoval. ()
Jestli byl Sorrentinův záměr získat skrz Penna více pozornosti, tak se mu to v mém případě povedlo na stodvacet procent. Od teď tě sleduji, Paolo, protože už This Must Be the Place mělo blizoučko k dokonalému filmu, na který bych vydržel zírat ještě několik hodin, ačkoliv by Penn za tu dobu udělal jen sedm kroků. Vážně zkusím některého jeho starší snímky, ačkoliv nevím, jestli to bez perfektního Penna může fungovat. Mimochodem - zatím jsem ho, myslím, v lepší roli ještě neviděl. A asi jsem ještě spoustu věcí plně nepochopil, ale ono je toho uvnitř tolik, že to možná zkusím za delší dobu znovu. ()
Občas v štýle Jarmuscha, s dobrými dalógmi a od veci príbehom. Hlavná postava je karikatúra, ktorá vďaka svojej prostoduchosti prednáša zaujímavé múdra. Pozerateľná artovka, ktorú som možno tak úplne nepochopil, ale celkom som sa bavil... ()
Mimózní film z jiného světa. Bizarnost ještě nikdy nebyla tak bizarní a kromě perfektní práce s kamerou není téměř co obdivovat. Hledání minulosti a sebe sama ještě nikdy nebylo tak dlouhé a především monotónní. ()
Sean Penn jako podivný gothic na ještě podivnější cestě, kterou odstartuje smrt, jeho dlouho neviděného otce. Sorrentino už "Božským" ukázal, že originalita mu není cizí a touto podivuhodnou road movie, to jen potvrzuje. ()
Ujeté abstraktní pojednání o bilancování rodinných vztahů, které jednoho dne dohoní každého - dokonce i zásadového rockera, který zamrznul v letech své největší slávy, oproštěn jen od smrtonosných zlozvyků své branže, nikoli však image. Mlčky, nebo s pisklavým smíchem naslouchá všem, kdo mají potřebu se svěřit a na oplátku utrousí upřímně a přemýšlivě něco málo ze svého pohledu na svět. Stereotyp všedních dní, narušený smrtí otce, vyvolá zpětný pohled na jejich vztah a náhlou potřebu dokončit celoživotní pátrání po jednom z mála žijících, kteří nesli spoluzodpovědnost za vytetovaná čísla na levých předloktích. Nezatížen zaslepenou pomstychtivostí a nenávistí kráčí vstříc vlastnímu zmoudření, aby na konci své cesty konečně dospěl a zapálil si svou první cigaretu... Neobvyklé zpracování tématu mělo za následek i moje neobvyklé posuzování - po prvotních rozpacích, kdy jsem tipovala Todda Haynese na režisérské židli, jsem si přestala klást zbytečné otázky a prostě se jen dívala - a nebylo to zlý. ()
Sorrentino mě tedy hodně zklamal, po Božském jsem byl zvědav na další vývoj tohoto režiséra a odpovědí mi byl velký krok zpět. This is must be the place vůbec nefunguje jako film - nevtahuje do děje (děje?), nudí, má nezajímavý a křečovitý scénář. Je to změt´ stovek hezkých obrazů, pomalých kamerových jízd a rychlého střihu - nic víc. Nemá žádný cíl, obsah má konzistenci podobnou tvarohu - po padesátiminutové expozici přichází ono údajné hlavní téma, které nakonec stejně vyšumí do ztracena. A ta záměrná nedořečenost téměř každé scény je doslova obludně otravná. Jistě, už i předchozí Sorrentinovy filmy vyžadovaly trošku soustředění od diváka, ale tohle už je za hranicí únosnosti. ()
Najbizarnejšia road-movie akú som kedy videl... Obrazovo čisté, myšlienkovo zaujímavé, herecky presné a hudobne pohodové. ()
Druhé zastavení s Seanem Pennem v jednom týdnu a opět jsem na vážkách mezi 4 a 5. Sean Penn tu je v poloze, která podle mě jde absolutně mimo jeho známý herecký rejstřík. Neboli, absolutně byste asi neřekli, že to může být Sean Penn. Nejen díky tomu, je This Must Be the Place velice neobyčejný film. Kompozice záběrů (která koresponduje s chováním hlavního hrdiny a díky tomu celý film můžeme prožívat právě tak jako ho asi žije Cheyenne) a vlastně celého filmu je dost odlišná od běžné produkce a myslím, že i rozdílná od ostatních nezávislých road movie. Road movie nejen o hledání sama sebe (jak už to v road movie bývá), ale i o holocaustu, rockové hudbě a ping pongu. 9/10 ()
S čím väčšou dôverou a otvorenosťou na túto cestu s jednou z najčarovnejších filmových postáv vykročíte, tým silnejší bude váš zážitok. Výlet, na ktorý sa nezabúda. ()
(Lumiere - 1.8.2018) ()
Smysl a symbolika tohoto snímku mi uniká, nu což, stane se. Meastro Sorrentino mě již podruhé přesvědčil, že je na mě příliš geniální a já postrádám diváckou touhu jít mu naproti. Nakonec i těch slz bylo přespříliš. Huhňavý Penn zvráceně zábavný. ()
Na This Must Be the Place jsem se velmi těšila, ale i přestože začátek vypadal slibně, nakonec mě zklamal, neboť části, které se mi nelíbily, převažovaly nad těmi, co mne zaujaly. Snad to bylo zčásti způsobeno mou únavou, ale jistě i zmateným způsobem zpracování, neboť jsem mnohdy nechápala, co se právě děje, kdo je kdo a proč Cheyenne vyhledal zrovna tyto lidi. Také mám trošku problém se samotným Cheyennem, kterého Sean Penn ztvárnil ne jako sympaticky divného člověka, ale spíše jako nepříjemně divného člověka a pokud si neoblíbím hlavní postavu, pak mě většinou pořádně neosloví celý film. Díky vzhledu hlavní postavy, připomínajícímu Roberta Smithe, jsem očekávala alespoň dobrou hudbu, která by zážitek bezpochyby zpříjemnila – docela dobrá hudba tam sice byla, ale čekala jsem, že trochu více zabrousí do mého oblíbeného stylu. A poslední, co vytknu, je posledních pár minut, které mi připadaly jako propagace konformismu. Hodnotím tak vysoko, neboť si nemyslím, že by film byl špatný, naopak určitě najde své příznivce, za sebe však nemohu doporučit. ()
Perfektní film stojící hlavně na skvělém výkonu Seana Penna, který zde ztvárnil postavu bývalého rockera Cheyenneho. O ději se nyní nechci a nebudu rozepisovat, ten je popsán celkem dobře v obsahu. Za sebe mohu jen říct, že mne Sean Penn nemohl překvapit víc. Jeho cit pro drama, vcítění se do postavy a úplné propadnutí do role je obdivuhodné. Film má díky němu neopakovatelnou atmosféru. Věta: "Všimnul sis, že dneska už nikdo nepracuje?! Všichni dělají něco uměleckého." a její trefnost mluví sama za sebe. Poslední minuty byl jen inteligentní tečkou za celým příběhem. ()
Už úvodná pieseň Lay and love ma pomaličky vťahovala do netradičného príbehu. Keď si vyberieme film, ktorým si spestriť večer, je to vždy neistý podnik. Hlavne ak sa jedná o nového režiséra z ktorého tvorbou sme sa nemali možnosť zoznámiť. Aspoň v mojom prípade. Výstavba príbehu, toho kam smeruje aj toho ako sa postava počas deja vyvíja, je v každom filme kľúčová. Pretože sa s ňou vyvíja aj divák. A je veľmi uspokojujúce povedať, že Sorrentino natočil divácky prístupný, ale zároveň netradičný a svojský film. Má mnoho humorných miest, ešte väčšiu dávku životných múdrostí a nadupaný soundtrack. Čo na tom, že niektoré melódie sú prebraté z Perfect Sensu. Kamera je podmanivá a každý záber je samostatnou fotografiou rozprávajúcou príbeh. Ale to, čo si na This must be the place cením, je fakt, že sa to posúva po mnohých rovinách. Pomalý odkrýva niektoré záhady. Niektoré nechá nevypovedané. Hrá sa s divákom. Jeho očakávaniami, ale pritom mu je každou scénou vďačný za pozornosť. Takéto filmu sú dnes raritou. Sean Penn je bezchybný. ()
příliš pomalé, melancholické a hlavně celkově tak nějak "divné".. výborný Sean Penn nestačí, tohle mě prostě minulo.. 3* ()
Reklama