Režie:
André CayatteKamera:
Jean BadalHudba:
LouiguyHrají:
Sophia Loren, Jean Gabin, Michel Albertini, Gisèle Casadesus, Henri Garcin, Michel Robin, Marthe Villalonga, Umberto Orsini, Julien Bertheau, Muriel Catalá (více)Obsahy(1)
André Leoni je obvinený zo znásilnenia a vraždy sedemnásťročného dievčaťa, z bohatej a vplyvnej rodiny, Annie Chartierovej. Tento prípad zverili, ako posledný pred odchodom do dôchodku, predsedovi súdu Legeinovi. Matka André Leoniho je presvedčená o synovej nevine, a tak sa všemožnými silami snaží ovplyvniť priebeh súdu. Využíva staré známosti z podsvetia, kde mal pred niekoľkými rokmi dôležité postavenie aj jej zosnulý manžel. Unesie Legeinovu manželku, aby zabezpečila hladké vedenie súdu, ktoré bude smerovať k výroku poroty o oslobodení syna. No veci sa jej vymknú spod kontroly a všetko sa zvráti iným smerom. (wewerička)
(více)Recenze (37)
Mistrovský film, který mě vtáhnul od první minuty. Napínavý příběh, skvěle napsané dialogy, dokonalé obsazení a závěr, který nemůže nikoho nechat chladným. Sophia Loren je zde ve svých 40 letech stále velice atraktivní a její postava Teresy Leoni je neobyčejně zajímavá (třeba už tím, že není jasné, jak moc ona sama je či není součástí zločineckého podsvětí, ve kterém působil její manžel), taktéž její herecký protějšek Jean Gabin je zde coby předseda soudu Leguen absolutně bezchybný a charismatu má na rozdávání. V jedné scéně, kdy Leguen navštíví Teresu u ní doma, nechá si od ní nalít koňak, sedí těsně vedle ní, zatímco ona si přehodí nohu přes nohu a je nesmírně žádoucí v tom svém poloprůsvitném oblečení, jsem dokonce na chvíli myslel, že se ti dva spolu vyspí - byť Gabinovi v té době už bylo 70 let a za 2 roky zemřel; pravděpodobně by už tedy stejně nebyl v té době ničeho schopen - což vzápětí i Teresa sama nadhodí: "Než porotce, radši chci dobýt vás. Co jiného mi zbývá, než násilí? Jenom postel. Chtěla jsem, považte. Ale bylo by to na nic. Kdybych se s vámi vyspala, měl byste mě za děvku. A muž jako vy, by děvce slovo nedal." - nejenom v tomto momentu jsem se v dalším vývoji děje spletl - překvapivý příběh jde proti obvyklým diváckým očekáváním. Verdikt je výtečné drama, které je překvapivě moderní a napínavé do poslední minuty - těch 1,5 hodiny uteče jako nic. Film má mimochodem skvělý český dabing. ()
Slzy a krása Sophie mě snad nikdy nepřestanou dojímat a sledovat Jeana Gabena je přímo pochoutka, kde to není třeba ani komentovat žádnými superlativy. Oba jsou legendami, které nikdy neomrzí sledovat, vždy to bude nezapomenutelný zážitek. Je těžké srovnávat dva podobné filmy od stejného režiséra a navíc s dokonalým hereckým obsazením, ale kdybych měla přiznat, tak Prožít si své peklo zanechalo na mém srdci hlubší zářez a dodnes mám mrazení při vzpomínce na prozření matky (Annie Girrardot), která odhalila kdo za tím vězí. ()
Strhující drama předsedy soudu v podání Jeana Gabina, který vede soudní přelíčení se synem známého recidivisty, který je obviněn ze znásilnění a vraždy mladé dívky. Jeho matka (Sophie Loren) je rozhodnuta udělat všechno, aby dosáhla osvobození svého syna, včetně únosu manželky předsedy soudu. Strhující a temný příběh, podpořený ponurou hudbou. ()
Během Verdiktu se mi vybavil film Prožít si své peklo - rovněž drama matky, která se nasazuje cele pro svoje dítě, i když v jiné konstelaci než tady a ejhle, jaká náhoda - opět režisér Cayatte. Je to zážitek a člověku se až dere slza za dobou, kdy se ve Francii točilo něco takového a kdy to nebyla rarita nebo náhoda - slyšet text, který hrábne i do toho nejčistšího svědomí, a sledovat herce, jimž nevěříte, že je to "předstírání" nebolelo. ()
Sedmdesátá léta přála francouzské kriminálce. Důvodů bylo hned několik, v zemi Galského kohouta přicházeli s neotřelými náměty, patrně s pocitem, že obyčejná vražda je pro amatéry, v hlavních rolích se objevovaly herecké hvězdy první velikosti a film téměř nikdy nekončil happyendem. Verdikt je sice psychologickým dramatem, ale jeho syžet má ke kriminálnímu příběhu velmi blízko. Celému filmu kraluje Sophia Lorenová, která je nejen krásná, charismatická, ale také výborně hraje. Zklamáním je pro mě hudba, která v té době byvála výraznou složkou francouzských filmů a dokázala okouzlovat mnižství posluchačů i mimo snímek. Tahle je příliš unylá, než aby mohla někoho okouzlit i při sledování i po mnoha letech stále svěźího filmu. ()
Reklama