Režie:
Patrice LeconteScénář:
Serge FrydmanKamera:
Jean-Marie DreujouHrají:
Vanessa Paradis, Daniel Auteuil, Mireille Mossé, Pierre-François Martin-Laval, Luc Palun, Farouk Bermouga, Isabelle Petit-Jacques, Catherine Lascault (více)Obsahy(1)
Dvaadvacetiletá Adele, které se v životě lepí smůla na paty stejně jako muži se sklony k násilí, uvažuje na kraji mostu v Paříži nad sebevraždou. Náhle k ní přistoupí, z ničeho nic, neznámý muž jménem Gabor. Mladík však má postranní motiv – živí se jako profesionální vrhač nožů a hledá někoho, kdo by byl ochotný být jeho cílem. Gabor má za to, že by Adele byla pro to jako stvořená, a tak jí nabídne práci. Ona odmítne a skočí. Gabor ale skočí za ní a brzy jsou ti dva na společné cestě do Monaka, kde se její život dramaticky změní a pro jednou ji v životě navštíví štěstí – nejen, že coby Gaborův terč zůstane bez úhony, i když vrhá nože se zavázanýma očima, navíc vyhraje v ruletě malé jmění. Jenže jak dlouho s nimi štěstí zůstane? (oficiální text distributora)
(více)Recenze (66)
O tom, že život je kruh. Jedna nešťastná, leč naivní krásná bytost stojí na mostě a hledí do vody pod sebou. Zachrání ji muž, vrhač nožů a uvede do světa kabaretu po celé Evropě. Jejich vztah je doslova telepatický, leč ne milostný. Skvělá scéna házení nožů, kdy vrhačovy oči osvětluje pruh světla. Jak říkám, život je kruh a štěstěna vratká. Velmi dobří Vanessa Paradis a Daniel Auteuil. ()
Krásný film o dvou ztracených duších, které se jednoho dne našly. Výborná atmosféra, krásná Vanessa Paradis a charismatický Daniel Auteuil, příjemná hudba a hlavně nezapomenutelné scény při házení nožů, kdy kamera střídá pohled z jednoho hrdiny na druhého a vám pomalu připadá, že jste na jejich místě, dělá z tohoto černobílého filmu, jeden z nejhezčích romantických filmů, které jsem viděla. 90% ()
Film s neskutočne vyšperkovanými dialógmi. Od prvého momentu ma Paradis očarila, vizuálne aj zvukovo, a ja som tak nemohol odrhnúť oči od obrazovky. Podmanivá, uhrančivá, laškovná, šibalská, šikovná, odvážna, smutná, veselá, naivná.... taká bola jej postava vo filme a všetky tieto náladovo-povahové črty zvládla zahrať na výbornú. Každé jedno gesto oboch hercov zosobňuje esenciu rodiacej sa lásky, tak presvedčivo zahranú ako málo kde. Stupňuje sa s každým dopadnutým nožom a každým ďalším rozhovorom, až do momentu, keď obaja pochopia, že môžu existovať iba spolu, len tak budú obaja šťastní. Naozaj prekrásny vizuálno-zvukový zážitok s veľkou obsahovou hĺbkou a peknou pointou. 85/100 ()
Příliš vykalkulovaný a málo inventivní film, který nás touží spolknout svými dialogy, které se na nás hrnou silou vržených nožů, avšak při troše času na promyšlenou, kterou nám film bohužel neposkytuje, zjistil bychom nesjpíš, že se jedná o běžné floskule. Slavný Daniel Auteuil působí zarputile prkenně, Vanessa Paradis se do své role vložila uvolněněji, ale ani jí příliš nesedí. Variace na štěstí a neštěstí mají mnoho podob, tato je spíš jaksi primitivnější ()
Představte si jednu stěnu dělanou jen z dřevěných prken. Z prken, které nejsou přibity těsně k sobě a tak mezerou mezi nima prosvítají sluneční paprsky. O tuto stěnu se opírá Vanessa Paradis, která mezi těmi prosvítajícími paprsky slunce připomíná nádhernýho anděla. Má dlouhý černý šaty, v rukách drží černý krajkový závoj, který postupně zvedá nad hlavu, její pohled je soustředěný, přivírá své krásné oči, pmalu otáči hlavu ke straně a otvírá oči. Z jejího pohledu se zračí touha, ta nejromantičtější touha, kterou jsem kdy ve filmu uviděl. Kamera se otáčí do směru kterým Vannesa kouká a tam stojí Daniel Auteuil. Stíny od dřevěné stěny mu zakrývají část tváře, ale díky slunečním paprskům je mu vidět do oči a ty říkají jedno jediné, miluju tě. Kamera vrací záběr zpět na Vannessu, která upřeně kouká na Daniela, ruce má stále nad hlavou a pomalu z ních pouští černý krajkový závoj. Kamera se vrácí pohledem zpět na Daniela, ten napřahuje ruku ve které má vrhací nůž, Vannesa pomalinku, klidně a bez známky strachu zavírá oči, vedle její hlavy dopadá první nůž .... druhý nůž, kamera zabírá Danielovi soustředěné oči plné vášně. Daniel pomalu zvedá ruce a v každý z nich má jeden vrhací nůž, oba hází těsný kousek od Vannessy a pak další a další. Vannese ze zrcyhluje dech a pomalu otevírá oči. Na chvilku se zamilovaně usměje na Daniela. Daniel zavírá oči a kamera se přesunuje za jeho záda, poprvé tak spatřím oba v jednom záběru. Vannessu opřenou o dřevěnou stěnu obtesanou noži a Daniela jak zvedá ruku s posledním nožem...háže....a...nůž dopadá těsně vedle krku Vannessy....v dalších 30 sekudnách následuje něco, co by nedokázal popsat ani ten nejlepší spisovatel, natož obyčejný uživatel CSFD, ale pokud jste někdy skutečně milovali a byli skutečně milováni, tak znáte přesně ten pohled co si Vannessa a Daniel mezi sebou vyměnili. A že jsem tady popsal tolik prostoru kvůli jedné scéně ?? A celkově jsem o filmu nic neřekl ?? Kdepak, ještě nikdy jsem na této databázi nemluvil o hererckých výkonech a filmu jako celku tak přesně jako právě teď. ()
Galerie (14)
Zajímavosti (1)
- Úvodná scéna monológu Adèle (Vanessa Paradis) trvá viac ako 7 minút. V komentári na DVD režisér Patrice Leconte hovorí, že na natočenie tejto zdanlivo jednoduchej sekvencie bolo nutné použiť viacero kamier. (misterz)
Reklama