Režie:
Baran bo OdarScénář:
Baran bo OdarKamera:
Nikolaus SummererHudba:
Michael KammHrají:
Ulrich Thomsen, Wotan Wilke Möhring, Katrin Saß, Sebastian Blomberg, Burghart Klaußner, Karoline Eichhorn, Roeland Wiesnekker, Jule Böwe, Oliver Stokowski (více)Obsahy(2)
Po dvaceti třech letech se na místo vraždy vracejí lidé zasažení tehdejší událostí, včetně vraha a jeho spolupachatele. Německé psychologické drama o strachu a osamění. Jednoho letního dne zmizí školačka z německého maloměsta a její kolo je nalezeno na stejném místě, kde před dvaceti třemi roky došlo k vraždě jiné dívky ze stejné obce. Událost vede k návratu vyšetřovatele tehdejšího neuzavřeného případu, ale i jednoho z pachatelů. Civilně rozehrané vyprávění předkládá psychologickou studii strachu, bezmoci a osamění, které sužují nejen rodiny zasažené případem. Napínavý mix melodramatu a thrilleru se vyhýbá okázalým dramatickým momentům a naopak staví výhradně na herecké akci pečlivě vybraného ansámblu představitelů. Tomu také odpovídá civilní a letně ospalé tempo snímku, kde kamera zachycuje sekvence v dlouhých záběrech, které dávají hercům prostor pro vystihnutí nuancí svých postav. Poslední mlčení je druhý celovečerní projekt mladého švýcarského režiséra Barana bo Odara a bylo uvedeno na prestižních festivalech v Locarnu a Pusanu či na Camerimage. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (33)
Zneklidňující drama o pedofilní vraždě a lidech jí ovlivněných stojí zcela na precizně profilovaných postavách a jejich pečlivě vyjádřených motivacích. Právě díky tomu se pojednání o obětech i pachatelích nestává detektivkou, thrillerem či vypjatým melodramatem, nýbrž nestrannou studií osamění, bezmoci a ztráty někoho blízkého. Sice scénář místy příliš polopaticky zdůrazňuje jistá fakta o případu i postavách a u figur policistů sklouzává až ke karikatuře, ale právě díky tomu se může v případě postav pedofilů vyhnout schematické démonizaci a naopak i je představit jako obyčejné a tragické lidi. ()
Nemecká tvorba nie je priam moja šálka kávy, ale po počiatočnom skepticizme ma Silence veľmi príjemné prekvapil. Zo strany Nemcov sa jedná o skutočne prvotriedne natočenú kriminálku, ktorá vynikajúco vyvažuje pomer medzi drámou pri ktorej diváka zaujíma každá a jedna postava a napínavým thrillerom s postupným odhaľovaním súvislostí. Pojedná o pedofilnej vražde z 80. rokov, kde sa pátranie následne presúva do súčasnosti. Stojí však hlavne na vynikajúco napísaných a vyprofilovaných postavách, ktoré majú komplexné motivácie k tomu čo vykonali a ako sa chovajú. Samotných páchateľov potom predstavuje ako bežných ľudí „od vedľa“, ktorí pre svoje činy majú v podstate obhájiteľné dôvody a nie sú len jednorozmernými figúrkami v podobe vyšinutých vrahov ako je vo väčšine prípadov zvykom. Rovnako plnohodnotne je rozpracovaná aj každá z vedľajších postáv, ktorá má v deji svoje miesto. Všetky samozrejmé podporené kvalitnými hereckými výkonmi. Film zo začiatku buduje prevažne melodramatickú líniu a zaujímavo mätie diváka tým, že presunom udalostí do súčasnosti mu hneď v prvom momente jednoznačne nepredstaví všetky postavy a tak je otázne s kým vlastne sympatizovať a s kým nie. Postupne umocňuje dusnú atmosféru policajným vyšetrovaním až v závere namiesto toho, aby adrenalínovo zintenzívnil finále prináša na scénu skôr depresívne pocity. A aj keď je ten príbeh v jadre zvrhlý, tak divák postupne dokáže pochopiť konanie obidvoch strán. V podstate mi vadila len postava mierne vyšinutého detektíva, ktorému umrela manželka a ktorý sa do takto v reáliách zasadeného príbehu svojimi výstupmi občas až nehodil a jeho postava zachádzal do zbytočnej karikatúrnej roviny, dokonca mierne iritovala. Našťastie týchto scén tu nebolo mnoho. CELKOVO: 4* (8/10) ()
Tak vida, už znám svou první německou detektivku, kterou mohu s klidem vychválit! Po všech těch Kriminálkách Kolín, Stuttgart, komisaři Rexovi a mnoha jiných, na něž se nedá pro plochost postav i děje dívat, a které okupují celá desetiletí televizní schémata všech našich televizních stanic, je to skoro jako zjevení. Nejvíc bych asi vypíchla drobnokresbu líčení chování pozůstalých (většinou to v každé detektivce postrádám a nikdy se tomu nepřestávám divit). Závěr je, pravda, nekonvenční, ale možná o to silnější. A bližší realitě... ()
Dvě slunečná léta vzdálená od sebe 23 let náhle potemní, naplní žalem a propojí dvě vraždy školaček. Pachatele té první od začátku známe, ale má na svědomí i tu druhou? Poslední mlčení je Odarovou rozcvičkou před netflixáckým Dark. Chybí tu sci-fi prvek a pošmourný vizuál severských detektivek, ale jinak už tu má pohromadě vše - vraždy a zmizení dětí na německém maloměstě rozkročené mezi osmdesátkami a současností, vhled do zhrouceného života rodičů, co přišli o dítě, zneklidňující, depresivní a melancholickou atmosféru, tísnivé letecké záběry na lesy, kterými vede osudová zkratka, i některé herce přítomné v obou dílech. A rozcvička je to velmi zdařilá, snad jen trochu dlouhá. Ale za to lidské vykreslení pedofilů a ten nekonečně smutný konec, který nemá vítězů, jen poražených, a světská spravedlnost je jen iluzí, si tu čtvrtou hvězdičku rozhodně zaslouží. ()
Zlověstné a melodramatické story. Tohle je hodně depresivní, zneklidňující kriminálka točící se kolem pedofilní vraždy. Je to sice slow burn jak vyšitý, ale mou pozornost si film dokázal udržet po celý film, díky kvalitním hereckým výkonům a nepříjemně dusné atmosféře. Za zhlédnutí tenhle německý počin určitě stojí. 65% ()
Galerie (22)
Zajímavosti (3)
- Režisér Baran bo Odar prezradil, že sa nechal inšpirovať kórejským snímkom Salinui Chueok (2003). (Crybaby)
- Filmovanie snímky prebiehalo v bavorskom meste Norimberg a v durínskom meste Erfurt. (MikaelSVK)
- Film nemá žiadne úvodné titulky. (Crybaby)
Reklama