Režie:
Stanislav PárnickýScénář:
Zuzana KrižkováKamera:
Ján ĎurišHudba:
Svetozár ŠtúrHrají:
Marián Geišberg, Marián Zednikovič, Zdena Studenková, Eva Vejmělková, Vilma Jamnická, František Zvarík, Anton Šulík st., Peter Mišík, Vladimír Černý (více)Obsahy(1)
Vysnít si krásnou budoucnost je jediný způsob, jak přečkat krutou dobu války... Válka si vybírá svou krutou daň, kterou musí platit všichni. Zejména tvrdě dopadá na malou slovenskou vesnici, kde se zápas o holý život stává zkouškou lidského charakteru. Pro dva zchudlé kamarády Jakuba (M. Geišberg) a Maja (M. Zednikovič) je protloukání se bídou více než těžké. Jakub odněkud na své káře rozváží kyselku pro celou vesnici a žije v polorozpadlém domku se svou sestrou Terezou (E. Vejmělková), jejíž opatrovatelkou a průvodkyní životem je zkušená žena Mara (Z. Studenková), co se zaopatřuje penězi od svedených vojáků. Majo je zase nalezenec a bezdomovec, který dělá, co se zrovna namane, aby přečkal další den. Jedinou útěchou jsou pro dva nerozlučné přátele kolující zkazky o jakési zemi zaslíbené, kde není bída ani hlad a kam by se oba mohli vypravit. Jenom tato samotná vize, idea ony dva i zbytek vesnice drží na nohou, a dává jim naději v lepší zítřky. (Česká televize)
(více)Recenze (45)
Na slovenské pomery celkom slušné spracovanie. Obsahovo to síce bolo miestami trochu slabšie, ale poetika na moje čudovanie väčšinou fungovala. Ide o také príjemné snívanie o niečom, čo je iba krásny sen. Na druhú stranu by potešilo, keby tam hralo viac herečiek. Priemer. 60/100 ()
..šťastie..šťastie..šťastie..Dachau. Ten závěr filmu, tedy bomardování bezvýznamné dědiny postrádající logiku, ale mohl být pojat trochu jinak. ()
Veľmi podarený slovenský poetický film s dokonalým zobrazením doby v Slovenskom štáte .Herci výborní a dialógy ,ktoré sú poväčšinou našou slabou stránkou boli celkom slušné. Trochu mi vadila občasná nezrozumiteľnosť, zdalo sa mi, že ruchy a hudba často spôsobovali, že niektoré slová neboli zrozumiteľné. Škoda dosť nepresvedčivých bitkárskych scén ,na toto sme nikdy nemali, ale božská hudba to všetko zrovnáva. Miestami mi pripomínala niečo od Vangelisa. Záver s vagónom do Dachau bol výborný. Eva Vejmělková v odvážnej scéne hore bez. Marián Geišberg úplne skvelý, no viac si ma získal v málo známom tv filme Balada o mŕtvych očiach. Trošku vychytať muchy a bola by z toho legenda , ale tie legendy väčšinou majú v sebe niečo čo sa ťažko popisuje a tu to "niečo" chýba. Aj bez toho ide ale o veľmi podarený film. 80%. ()
Když čtu komenty, fakt nechápu jak se tohle mohlo někomu nelíbit. Mně osobně to sedlo moc. Jednak mám hrozně moc rád Mariána Geišberga (a hned po filmu jsme si se slozou v oku musel pustit jeho písničky) a pak mi příběh připomněl knihu Nebeské pastviny od mého milovaného J. Steinbecka. Příběh o dvou přátelích co nemají nic, ale jsou vlastně spokojení ve svých životech dokud jim jejich žití nenaboří někdo z venčí. Samozřejmě i oni sní o lepším místě k žití a lepších světech, ale zároveň jsou tak nějak smířeni s rolí, kterou jim osud nadělil a mají rádi místo kde žijí. Už jen ten sen o životě v blahobytu, kdyby se člověk mohl umýt mýdlem! ne tím mazlavým, ale tím pravým s jelenem na obouch stranách... Zde to byla druhá světová co nabořila onu svým způsobem bezstarostnou linku, protože na kus chleba a špeku bylo vždycky i na nějakou tu pálenku. Tradičně krásná zde byla Zdena Studénková a samozřejmě sexysymbol osmdesátek Eva Vejmělková. Překvpilo mne, že jí chyběl v ústech jeden zub, naštěstí ne v předu což by jí značně kazilo sexy úsměv... :-). Film to byl hezký s krásnou hudbou, něco na způsob Sedím na konári. Geišberga je škoda sakra, sakra.... Tohle si zaslouží rozhodně 4 láhve od sodovky naplněné vodou z pramene. * * * * ()
Opravdové drama, které se nestydí přihlásit k tomu, že je odněkud. Pravdivě a přesvědčivě vedený příběh, herci jsou naprosto uvěřitelní. Při sledování jsem měl dojem, že přede mnou defiluje žitovt té doby, ne že sleduji scénáristovy a režisérovy představy. ()
Jak už je u Párnického zvykem, natočil velmi povedený film, kterému však k dokonalosti zase cosi chybí. Vyšel pokus o zasazení do poetického rámce, ale možná bych ocenila větší vyhranění (nebo souznění, to již dle libosti tvůrce) se Slovenským štátem. Takhle sice tvořil součást děje, ale nikoliv nedílnou, leč zřejmě měl být důležitou složkou, což skutečně nebyl. ()
Príbeh dvoch kamarátov na sklonku 2. svetovej vojny v jednej slovenskej dedine. Tam sa bud človek prispôsobí podmienkam a bude si žiť lepšie, alebo ostane sprostý, pretože na to nemá žalúdok. Párnický obraz dediny a mentality ludí ponal formálne značne preštylizovane, až to pôsobí chcene a zbytočne melodramaticky až premúdrelo. Divák má pocit, že v dedine sú okrem starej mudrlantky na vozíčku iba dve ženy a o tie sa pochopitelne všetci bijú. Mne by viac sedel k látke strohý civilizmus, ako Párnického túžba ponúknuť film ako od Jakubiska. ()
Pri sledovaní slovenských filmov spravidla trpím. Tak si prajem vidieť niečo výnimočne dobré, a stále nič. Dvaja herci sa celý film snažia, niečo by aj zahrali, ale niet čo. Dej sa točí na mieste, ako kolesá zapadnutého auta. Vo filme je veľa kŕča a silenosti. Vyniká v tom Vilma Jamnická, ktorá ako by vypadla z nejakého Jakubiskovho filmu. Záver všetkému nasadzuje korunu, pretože je nezvládnutý logicky, ani technicky. Mohol by som vyzdvihnúť kameru, hudbu alebo niektoré scény. Ale načo? Na štyri hviezdičky to nevytiahnem, ani s károu plnou pramenitej vody. ()
táto slovenská dráma sa režisérovi podarila, jeden z málo pekných filmov a skvelé výkony hercov a ich obsadenie ()
Film je k puštění v archivu CT Art. Reprízovali ho zde dnes. ()
ČESKOSLOVENSKÁ TELEVÍZNA PREMIÉRA: ČST 1 = 25.8.1986, film bol vyrobený v koprodukcii SFT Koliba a ČST Bratislava (20.2.2011) ()
Dachau. Au, kruté. A hudba naozaj veľmi pekná. (Lumiere - 2.1.2019) ()
Párnicého debut nemohol podľa môjho názoru dopadnúť lepšie. Príbeh je rozbitý na rôzne fragmenty ťahajúce sa počas jedného roka. Tieto fragmenty neposúvajú hlavnú rovinu príbehu z bodu A do bodu B - skôr slúžia ako prehliadka udalostí, dakedy významných, inokedy menej významných, ktorých hlavnou úlohou je vytvorenie určitých charakteristických čŕt dvojice hlavných hrdinov, ktorý majú veľa spoločného s Havettovými hrdinami s Ľalií poľných, ale ktorý vymenili roztopašnosť za vážnosť. Geišberg a Zednikovič sú tragický hrdinovia, chudobný, ale stále snívajúci. Druhá svetová vojna sa ich dotkne rovnako ako každého iného a všetky postavičky v ich dedine sú podriadené tejto dobe. Najväčším plusom je fakt, že všetky epizódy sú na konci filmu uzatvorené - majú dokonca spiritualistický charakter, pritom ústredná dvojica slúži ako zoznámenie sa s týmto lyrickým a tragickým svetom. Mnohý vyčítajú Párnickému, že nemá osobitosť. Podľa mňa je veľmi osobitý režisér, ktorého štýl sa nesie v tendenciách Jakubiska a Havettu a pritom zostáva trocha viacej nad vecou. Čím si ma rozhodne získal. ()
Film z čeledi slovenského magického realismu, tedy mně aspoň připadá, že má nějaký společný kořen s filmy E. Havetty, Š. Uhra či J. Jakubisky - takové to, míšení reality, poetičnosti a mýtu. Oba hlavní hrdinové by bez problému zapadli mezi Havettovy Ľalie poľné - outsidery společnosti, kteří se zde motají jak v začarovaném kruhu. Skvěle vykreslená maloměstsko-venkovská společnost ve slovenskom štátě, kde již doléhá blížící se fronta, která rozkládá již tak oslabenou pospolitost. Skvělá Z. Studénková v roli kurvičky, kterou nelze soudit. Ba i E. Vejmělková, kterou jsem měl jen za hezkou tvářičku (a stejně hezké tělíčko) z nějakých těch Básníků a Fontán pro Zuzanu, zde hraje velmi dobře. Závěrečné bombardování sice vypadá nesmyslně, ale ve válce se nesmyslné věci dějí. Spíše jej zde ale autor používá jako zcela mytický úder Osudu. Úder, který uzavírá osudy všech postav, a který osvobozuje (?) přeživšího hrdinu. Velice působivý film s velice působivou hudbou. ()
Normalizacia v roku 1985 v byvalom Ceskoslovensku zarezavala do vsetkych oblasti zivota spolocnosti /politika, radio, televizia, noviny, kultura/ a tak sa tocili taketo nicnehovoriace priemerne filmy. Marian Geisberg este celkom vedel hrat, a Zdena Studenkova bola fajn, ale inak sa nic nedeje a nuda dostala neprirodzene vela priestoru. Nic nehovoriaci normalizacny priemer, po ktorom sa pravom zem zlahla hned po natoceni. 50 % ()
Utrpení než to ve filmu bylo spíše sledování snímku. Přišlo mě to takové neslané nemastné. Pořád jsem čekal nějaký zásadní zvrat, ale ten vůbec nenastal....film se hrozně táhne...i na těch 90 minut je to moc. 35% ()
Těžký chlebík. Místy to trochu zavání Tisícročnou včelou, jindy zase nic. Něco ale tomu i chybí. 60% ()
Mě to moc nezaujalo... ()
Poetické, bezdejové, nelogické, teda u mňa ťažko hodnotiteľné a ešte ťažšie pozerateľné. Na nedeľný poobedňajší čas film obsahuje značné množstvo nahých scén a mrzí ma, že práve tú s Vejmělkovou som nejako premeškal, ešteže všetko je na webe. Za tú jednu hviezdu tak stojí Zdena Studenková so svojou úlohou, ktorá mi pripadala vo filme ako jediná výraznejšia. –––– Tu ťa tvoj otec splodil, mater porodila, tu treba aj zdochnúť. Nikde inde vo svete nenájdeš šťastie! ()
Film má v ťažkej dobe zaujímavú takú bezstarostnú atmosféru , kde dvaja hlavný hrdinovia považujú za bohatstvo aj obyčajný klobúk. ()
Reklama