Režie:
Jean-Pierre JeunetKamera:
Bruno DelbonnelHudba:
Yann TiersenHrají:
Audrey Tautou, Mathieu Kassovitz, Rufus, Jamel Debbouze, Clotilde Mollet, Isabelle Nanty, Dominique Pinon, Yolande Moreau, Maurice Bénichou, Claire Maurier (více)Obsahy(1)
31. srpna 1997 ve 4 hodiny ráno dostala Amélie (Audrey Tautou) nápad. Musí stůj co stůj najít dávného majitele krabičky vzpomínek, kterou náhodou našla ve svém bytě, a poklad mu vrátit. Jestli to ocení, je rozhodnuto. Amélie začne zasahovat jiným lidem do života. Jestli ne, tak nic. Kultovní romantickou komedii o nesmělé Pařížance s laskavým srdcem milují díky její hravosti a půvabu miliony diváků po celém světě. Film o drobných, ale o to důležitějších radostech, který získal řadu prestižních filmových ocenění, ani po 20 letech od premiéry neztratil nic ze svého šarmu. (Aerofilms)
(více)Videa (3)
Recenze (1 578)
Pvní film, který na mě tak zapůsobil, že to nemůže být ani možný. Audreyin úsměv je ten neúžasnější, který jsem kdy viděl (Tedy až po úsměvu mojí holky). Scéna se slepcem mě okouzlila, tak dokonale, že teď se snažím pomáhat všem, kteří potřebují naši pomoc a bez nás by nic nedokázali. Však sami uvidíte, až tento film, jestli se to filmem dá nazvat uvidíte. ()
Bylo 12:47 odpoledne, venku bylo 12°C, doba pořád kovidová. Žaluzie jsem nechal zatažené, protože jsem se potřeboval soustředit. Snažil jsem se filmu propadnout, úspěšně. Všechno dokonale zručné, po kameru, režii, střih, hudbu a kukadla paní Tautou, všechno tip ťop. Myslím si, ale že je pořád lepší vás na film moc nehajpovat. Změna vašeho emočního rozpoložení se skutečně dostaví, není to ale "Půlnoc v Paříži" nebo cokoli s Audrey Hepburn. Ve srovnání s tím je to takové pěkné pohlazení, u kterého máte chuť pít kakao a jíst něco Francouzského. Moc se mi, ale líbí způsob vyprávění a to, že film je nejen narativně čistý charakter driven, ale zároveň je celá stylizace Amélii perfektně přizpůsobená a přesto vyvážená a nikdy nesklouzne k nějaké přeplácanosti. Finální zaklapnutí, kdy všechny figurky dostanou svůj důvod je čisté pohlazení na duši ()
Amélie z Montmartru je obrovsky zajímavý a milý film. Sálá z něj radost ze života, pohoda, barevnost a hravost. K tomu je tu laskavý humor (navíc pár hodně dobrých fórů), krásná hudba a samozřejmě opravdu kouzelná hlavní představitelka Audrey Tautou (Amélie mě sice už ke konci krapet vytáčela tou svojí ostýchavostí, ale budiž jí to odpuštěno ;-)). Původně jsem přemýšlel o silných 4*, ale jednak se filmů jako je Amélie rodí v dnešní době jak šafránu a druhak se mi nestává moc často, abych měl ze zhlédnutí snímku tak neobyčejně pozitivní pocit a dobrou náladu, takže to bude nakonec za 5* (a někdy si rád projekci zopakuju). "Manžel pracoval v pojišťovně Beruška. Lidi vykládali, že spal se svou sekretářkou. Vyzkoušeli kdejaký hotel. Ale jen ty nejlepší! Protože ta mrcha byla sice rozhoďnožka, ale spala v hedvábí. A tak manžel začal brát z pokladny. Nejdřív trošku a pak padesát miliónů." Zajímavý komentář: Enšpígl ()
Mile komedie-drama od zacatku do konce. Nejlepsi film Audrey Tautou i Jean-Pierra Jeuneta a jeden z nejlepsich francouzskych filmu (on to vlastne je jeden z nej filmu vsech dob). I kdyz se ve filmu az zas tolik nedeje, tak jsem se ani na chvily nenudil. Taky nechapu, jak neco tak krasneho a poetickeho, co vam dokonale zvedne naladu, moh natocit reziser Vetrelce. Tomuto filmu skutecne nemam co vytknout. Audrey Tatou uz pro me navzdy bude Amelie a predvadi fakt vynikajici vykon, nemusi ani nic rikat, staci aby se usmala a ste spokojeny. Ostatni herci jsou taky super, ale Audrey je nejlepsi. Scenar je skvele promakanej, vsechna temata jsou dotazena do konce (napr. neco se stane na zacatku a reziser to zakonci az ke konci filmu) a celej film se nese v pohodovym a hodne sviznym duchu. Tomu taky napomaha vynikajici kamera, ktera predvadi skvely vychytavky, suprovy triky a uzasna hudba. Jeunetovi se poved film se spoustou nezapomenutelnych scen (cely film je nezapomenutelny), nabity emocema, kterej vas dojme i rozesmeje a rozhodne se u nej nebudete nudit. Jeden z mych oblibenych filmu. ()
Divný film pro divné publikum, dalo by se říci. Jenže takovýto film se opravdu jen tak často nepoštěstí vidět. Zvláštní rozhodně je, stejně jako jeho hlavní postava: Amélie. Jenže jestli je něco zvláštní, tak pro toto je zvláštnost slabé slovo. Film, jako je tento, dle mého ani neexistuje a nikdy existovat nebude. Je to taková nezávazná existence sama pro sebe, která započne a skončí kvalitou hodně na hraně toho nejvyššího, co dokáže francouzská kinematografie nabídnout. Výborní herci už jen dovršují rychlou dekádu života holky, která je tak trochu praštěná, ale rozhodně ne hloupá. Jen tak trochu vychcaná, stejnak jako je tento film. Vytváří a ukončuje jednu malou epizodku ze světa neskutečna v centru samotné Paříže. ()
Galerie (104)
Photo © 2001 Miramax Films
![Amélie z Montmartru - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/694/159694174_178e72.png)
Zajímavosti (44)
- Píseň hraná během Samanthiny (Isis Peyrade) pípšou v obchodu s pornografií není na soundtracku zahrnuta. Je to "The Child" od Alexe Gophera. (Kulmon)
- Režisér Jean-Pierre Jeunet chtěl původně jako tvůrce hudby Michaela Nymana. Ten se však nakonec ukázal jako nedostižný. Jeunet pak uslyšel hudbu Yanna Tiersena, která původně pro film nebyla zamýšlena, a koupil na ni práva. Skladatel Yann Tiersen pak už jen dopsal pár charakteristických motivů. (Terva)
Reklama