Režie:
Miroslav HubáčekScénář:
Oldřich DaněkKamera:
Rudolf Stahl ml.Hudba:
Jan F. FischerHrají:
Dana Medřická, Karel Höger, Otakar Brousek st., Světla Amortová, František Holar, Valentina Thielová, Vladimír Menšík, Václav Lohniský, Nelly Gaierová (více)Obsahy(2)
Milostný příběh o ženě, která našla svou krásu, ale odmítla žít ve stínu podvodu. Dana Medřická a Karel Höger se před kamerou setkali v několika filmech, poprvé jako manželé Alšovi v Krškově životopisném filmu Mikoláš Aleš (1951). Dramatik a scenárista Oldřich Daněk jim ušil na tělo role v melodramatickém filmu režiséra Miroslava Hubáčka Ošklivá slečna. Dana Medřická zde ztvárnila zatrpklou staropanenskou revizní účetní Hanu Kalvodovou, která přichází prověřit účetnictví oblastního nakladatelství. Žena, která skrývá svou vnitřní nejistotu a svá životní zklamání pod nepřitažlivým zjevem, se nečekaně promění pod vlivem vznikajícího vztahu s vedoucím redaktorem Jiřím Šteflem (Karel Höger). Začínající milostné pouto však dostane trhlinu, když se ukáže, že Štefl je zapleten do zpronevěry. Právě interpretace hlavní herecké dvojice povýšila melodramatický příběh na nevšední drama lásky, intrik a zklamání. Dobová kritika označila výkon Dany Medřické za „herecký koncert, který snese nejvyšší měřítka“. (Česká televize)
(více)Recenze (55)
Psychologicky laděný snímek o zpronevěře peněz je zasazen do špinavých padesátých let a noirovská atmosféra je navozena perfektně. Do téměř detektivního rozpoložení se vkrádá i milostný vztah kontrolorky a redaktora ve skvělém podání Dany Medřické a Karla Högera, jejichž citlivé herectví je kořením celé podívané. Závěr zůstává otevřený a divák si tak může pohrávat s vlastním úsudkem. ()
Bohužel tomu nemůžu napálit plný počet a skutečně bohužel. Protože až na níže uvedené nedostatky je film zcela a naprosto dokonalý - kamerou, hudbou, herecky, režijně, výpravou i scénářem a rozvíjením příběhu. Mnozí současní čeští rádoby tvůrci by se zde mohli učit. Co mi vadí hodně je to matení tělem. Ono to začne jako romantická komedie i s pár dobrými atributy (jak z káčátka udělat přitažlivou ženu, v dialozích se objevují vtipné či alespoň úsměvné repliky), do toho trochu přírodní poetiky a poetiky města, aby to najednou po 35 minutách přešaltrovalo na detektivku a nakonec to skončilo dramatem. Ne, že by to film nějak degradovalo v jeho umělecké vytříbenosti, ale mně prostě ta změna nálad vadila. Protože jsem měl pocit, že do té doby zajímavě rozvíjené charaktery náhle také vybočily ze své dráhy, přestali jsme se o nich dozvídat zajímavé věci, a celé už se to soustředilo jen na závěrečné dilema sobectví a lásky. Ale jinak... Herecký koncert, skvělé dialogy, skvěle využitý Liberec, až snové, někdy i skoro mystické scény (jak jdou do okna pokoje v hotelu ruchy z toho kina a ta žena tam stojí - až mě zamrazilo) včetně té závěrečné s odcházením ranní alejí a zhasnutím pouličních světel - naprosto podmanivá atmosféra. Navíc je tu vidět Liberec ještě z doby, kdy z náměstí jezdily tramvaje (dnes tam v dláždění zbyly jen dvě koleje jako památka) a kdy na Ještědu nestál vysílač, ale "bouda". Která se mi kupodivu líbila víc než to podle mne neosobní monstrum. Jsou zde i detaily, se kterými se dokonale hraje (kytička, kříž, jazz na Ještědu), takže jako jinak jsem z filmu nadšený. Jen ne žel až na maximum, šlo to „vydojit“ víc. ()
(2x) Ideologický balast, kterým bylo zaneseno předchozí období, ustoupil kamsi do pozadí a před diváka bylo najednou postaveno komorní melodrama staré panny a prášilovského defraudanta. Ona pod dojmem zájmu shazuje masku upjaté puntičkářky, on zjišťuje, že se z původního flirtu stává láska. Hořký konec této romance naznačuje možnosti českého filmu v bezprostředně následujících letech, tady ještě poněkud nesměle a jakoby neurčitě, ale díky skvělým hereckým kreacím Dany Medřické a Karla Högera míří o několik pater výš. Reálie dnes už zmizelé severočeské metropole a libereckého okolí (zrak upadá především na původní vizuál Ještědu). Fischerova výtečná hudební kompozice. Romance bez konce. A jedna velká touha. Nebo jen naděje? ()
Setkání dvou protikladů, muže, který věří, že „smysl v tomhle životě je jen v tom, že se dva lidi maj rádi“ a ženy pro níž, zdá se, „fakta a cifry jsou to jediné, co ji zajímá“, snad ani nemohlo dopadnout jinak. Nebo mohlo? Těžko říct… Každopádně Dana Medřická i Karel Hoger dali do svých hereckých partů maximum a na výsledku je to znát. Výborná je i kamera a hudba. Přesto mi něco na tomto filmu nesedlo. Patrně, jak tu už v komentáři někdo napsal, to bude ten jistý žánrový mix, kdy film začne jako romantická komedie o přerodu „ošklivého káčátka“ v krásnou ženu, detektivní zápletka z něj však nakonec šmahem udělá drama s bohužel smutným koncem pro oba hlavní aktéry. Přesto slušivé 4 hvězdičky. ()
Ale co. Zvyšuju na 5. Už jsem to viděla x krát a nenudila jsem se ani jednou. Sice se v dobových kritikách opakuje tvrzení, že Daněk nenapsal postavu Štefla příliš plnohodnotnou, ale ta souhra mezi Högerem a Medřickou je tu naprosto úžasná, později v ještě větší míře společně září v TV snímku Romeo a Julie na konci listopadu. Menší protor, ale taky zamenitě zužitkovaný, dostávají společně ve filmech Zde jsou lvi, Mikoláš Aleš, Profesoři za školou a Půlpenny (jako protihráči). Dana Medřická dokázala perfektně ztvárnit přerod z "ošklivky" na krásku mimochodem i v inscenaci Obchodník s deštěm, kterou režíroval Rudolf Hrušínský. Analýza vč. odlišností scénáře a filmu k přečtení zde: http://25fps.cz/2014/oskliva-slecna/ ()
Galerie (13)
Zajímavosti (1)
- Filmovanie prebiehalo v Liberci a na Ještěde. (dyfur)
Reklama