Režie:
Baz LuhrmannKamera:
Simon DugganHudba:
Craig ArmstrongHrají:
Leonardo DiCaprio, Tobey Maguire, Carey Mulligan, Joel Edgerton, Isla Fisher, Jason Clarke, Elizabeth Debicki, Jack Thompson, Amitabh Bachchan, Gemma Ward (více)VOD (3)
Obsahy(2)
Nejznámější román F. Scotta Fitzgeralda Velký Gatsby (1925) nebyl zprvu právě populárním čtivem, i když během jednoho roku od prvního vydání vznikla divadelní adaptace, již na Broadwayi režíroval George Cukor, a podle ní také hollywoodský film režiséra Herberta Brenona, jenž se bohužel nedochoval. O pár let později byla kniha prakticky zapomenuta a teprve po dalších, poválečných vydáních se dočkala zaslouženého uznání i čtenářské obliby. Kniha zachycuje „jazzový věk“ bouřlivých dvacátých let, kdy nečekaná hospodářská prosperita byla často vykoupena ztrátou morálních hodnot a kdy „stará“ aristokracie těžce snášela nastupující konkurenci z řad nejrůznějších zbohatlíků, z nichž mnozí byli zapojeni do bujícího organizovaného zločinu. Podruhé byl román zfilmován v roce 1949 (režie Elliott Nugent, titulní role Alan Ladd) a potřetí v roce 1974 (režie Jack Clayton, titulní role Robert Redford). S ještě větším časovým odstupem, až v roce 2013, vznikla zatím poslední verze, režírovaná australským tvůrcem Bazem Luhrmannem, v níž si hlavní postavu zahrál Leonardo DiCaprio. Na rozdíl od svých předchůdců měl Luhrmann k dispozici pokročilou technologii digitálních efektů, jež mu dovolila mimořádně přesvědčivě zrekonstruovat dobové reálie i tehdejší atmosféru New Yorku a jeho nejbližšího okolí. I ostatní postavy hrají známí představitelé Carey Mulliganová (Daisy), Tobey Maguire (vypravěč Nick Carraway) a Joel Edgerton (Tom Buchanan). Největší devízou snímku je však jeho promyšlená vizuální stránka, která byla mj. vyznamenána Oscary za nejlepší výpravu a kostýmy, jež vytvořila režisérova manželka Catherine Martinová. (Česká televize)
(více)Videa (28)
Recenze (1 787)
VELKÝ GATSBY, po AUSTRÁLII druhá část Luhrmannovy tzv. Epické trilogie, se ještě víc než předchůdce polemicky staví ke konvencím klasického hollywoodského filmu a spolu s titulním hrdinou si klade otázku, jestli lze (kinematografickou) minulost zopakovat. K zodpovězení dané otázky se dobere velmi důmyslným způsobem, založeným na proměně strategií filmové formy, kterou je divák veden od záměrně distance k maximální možné imerzi a jejímu následnému zpochybnění._____ První dva akty - které patří k tomu nejopojnějšímu, co jsem za dlouhou dobu viděl - dosahují distance vysokou mírou sebeuvědomělosti vyprávění a zesílením neviditelného stylu. Funkcí postavy Nicka je být mediátor, který nejenom že na rovině příběhu zajišťuje setkání ostatních, ale zároveň zprostředkovává vyprávění, jehož zdroje se proměňují od ústního podání přes psaný deník až k jeho předčítání (...). Snímek nám to dává okázale najevo, když slyšíme voice-over mimo obraz a akcentuje se, že prezentované je odvislé od vnímání Nicka, který nezapomíná dodávat, že je zároveň "uvnitř" i "vně" fikce. Do toho jsou ještě vkládány vzpomínky ostatních, které jsou filtrovány skrze ně a které upomínají na konkrétní filmové dobové postupy (okázalé zadní (pře)svícení, umísťování herců do archivních zrnitých záběrů atd.). Především úvodní půlhodina pak problematizuje vnoření se tím, že v míře větší než velké zesiluje a zmnožuje kontinuitní postupy, a tak kamera prolétává prostředími, mezi kterými vytváří návaznost na základě kompoziční podobnosti, dialogový háček odstartuje uvnitř fikce přítomnou hudbu, jež je zároveň komentářem k dění, a do toho zní část dalšího tracku, který je vyjádřením mentálních pochodů některé z přítomných postav._____ Ovšem od sporu mezi Nickem a Gatsbym, kteří se neshodnou na (ne)opakovatelnosti historie, celé dílo "zklidní". Stříhá se méně častěji, záběry jsou inscenovány klasicky s významotvorným rozmístěním postav v několika plánech a přeostřováním mezi nimi, vyprávění nedává najevo sebe sama, voice-overů radikálně ubyde a okázale prezentované mezery jsou postupně vyplňovány, nespolehlivé informace uváděny na pravou míru, důmyslně se zužitkovávají prostředí, (vedlejší) postavy i motivy představené předtím. Následkem toho se i přes drobné odchylky film stává pro diváka imerzivním, ale nakonec skončí neklasicky. V melodramatu není ustanoven ani jeden z několika možných heterosexuálních párů a nabízí se číst celý příběh jako vyprávění o nenaplněných láskách, především pak mezi Nickem a Gatsbym (zvlášť když oproti předloze schází Nickova letní známost, Tom o něm řekne, že se "rád dívá" a pohledy mezi Nickem a Gatsbym a nasvícení scén s nimi k této interpretaci přímo vybízí). Minulost, ačkoliv se o to Gatsby snaží, navrátit nelze, "říká" GATSBY. Díky své poučenosti historií kinematografie a formální promyšlenosti i podvratnosti vůči konvencím je pro mě VELKÝ GATSBY nejlepším Luhrmannovým počinem a jedním z nejlepších letošních kinotitulů. ()
Představení New Yorku, jako monumentální metropole kypící životem a živočišnou energií opravdu bralo dech. Ty kalby doprovázený současnou hudbou fungují na jedničku a jestli se k něčemu hodí přirovnání vizuální orgie, tak k tomuto. Bohužel tato fascinace mi nevydržela celý film a příběh mi přišel dost plytký. Co na tom, že DiCaprio je zase perfektní, když tam prostě všichni jen blábolí, jak se milujou a nemilujou. Nechci urážet známý román, který jsem nečetl, ale dějově mi toto zpracování přišlo fakt o hovně. Ale stejně na to jděte do kina. ()
Budu tu zdá se velmi osamocený, ale ten film si mě naprosto získal. Nechce se mi hledat důvody, na to jsem byl moc pohlcený - prostě vším tím, jaký je. Mám rád filmy, které si uvědomují samy sebe a reflektují kinematografii. Samozřejmě ne z principu, ale když to dělají tak, jak Gatsby, tak se prostě tetelím radostí. Že je Gatsby povrchní? To je nesmysl a vtipné mi přijde, že tahle výtka přichází nejčastěji (samozřejmě ne výlučně) od povrchních lidí. (3D povedené, ale myslím, že technici úplně nevyužili příležitost, kterou jim Luhrmann předhodil, a samotné záběry vybízejí k mnohem výraznější prostorovosti.) ()
Já nic jiného v podstatě od Luhrmanna nečekala. Ano, je to film pro masy, Baz tímto moderním pojetím obrovsky zariskoval a určitě se objeví názory, že nectil knižní předlohu, vůbec už se nedivím tomu odsunutí premiéry až do letní blockbusterové sezóny, přesto film ale rozhodně není tak povrchní, jak se někomu může zdát. Neztratila se podstata knihy, jen je trochu přizpůsobená dnešní době. Z počátku jsem byla hodně zmatená, byly zde momenty, kdy jsem si řekla: "Jo, tak tohle bude film blízký mému srdci", ale hned v záhy, přišel moment, kdy jsem si řekla: "No to snad nemyslí vážně", byly zde totiž momenty, které jsou na hraně parodie, jenže jakmile jsem se dostala přes tu fázi, kdy jsem musela překousávat, že v tak obrovské dobové klasice hraje hip hop, tak mě film dokázal pohltit. Audiovizuál je místy vážně omamující, na filmu jde vidět každičký utracený dolar, hned několik scén mi dost připomínalo Moulin Rouge, Baz pak výborně umí podávat romantiku, má výborné hudební cítění a umí danou scénu skloubit s perfektně pasující hudbou, taková pasáž se skladbou Young and Beautiful má přímo magický účinek. Velký Gatsby je film, kterému by se toho určitě dalo vytýkat hodně, mám výhrady především k postavě Daisy, v závěru pak Baz nedokázal plně propojit hlavního vypravěče příběhu s divákem, ale jednoduše jsem si film užila a z kina odcházela spokojená. ()
Ach jo. Srovnával už někdy někdo Luhrmanna s Cameronem? Oba dva se totiž divákům snaží reprezentativně vysvětlit, proč že to vlastně člověk vynalezl biograf, potažmo tedy obří plasmu, 3D efekty, kvalitní domácí kino a rozlišení 4K. To je všechno moc hezké, ale já k tomu zároveň potřebuji příběh, u kterého dvakrát (!) neusnu - i přesto, že to jako lovestory funguje perfektně. ()
Galerie (212)
Zajímavosti (46)
- V severoamerických kinech film utržil 144,9 milionu amerických dolarů, v celosvětových dohromady 353,7 mil. (NIRO)
- V bytě, který Tom (Joel Edgerton) sdílí s Myrtle (Isla Fisher), můžeme v pozadí na stěně vidět obraz Zeldy Fitzgerald, manželky autora předlohy Francise Scotta Fitzgeralda. (BlackJoanna)
- V románu Francise Scotta Fitzgeralda nalezneme mnoho autobiografických motivů. Stejně jako Gatsby (ve filmu Leonardo DiCaprio), i Fitzgerald pocházel z chudé rodiny, vydal se do války a nakonec se stal součástí americké smetánky. Postava Daisy (Carey Mulligan) byla zase napsána podle autorovy bohaté manželky Zeldy, s níž měl bouřlivé manželství. (zajda404)
Reklama