Režie:
Martin ŤapákKamera:
Tibor BiathHudba:
Ján ZimmerHrají:
Viera Strnisková, Emília Vášáryová, Štefan Kvietik, Mikuláš Huba, Július Antalík, Jozef Majerčík, Marek Ťapák, Jozef Čierny, Vladimír Petruška (více)Obsahy(2)
Rok 1914. Přichází válka a s ní i odchod mužů na frontu. Její dopad a krutost pocítí i jedna zapadlá oravská vesnice Ráztoky, kde po odvodech zbydou pouze starci, mrzáci a ženy – mezi nimi i mladá a krásná Eva Hlavajová (E. Vášáryová). Ta, jako spousta dalších žen, zůstala na všechno sama a může jenom doufat, že se její láska Adam Hlavaj (Š. Kvietik) vrátí domů živý a zdravý. Fyzicky náročná práce bez pomocné ruky ji však čím dál víc ubijí. Zcela zoufalá přichází prosit místního notáře Okolického (M. Huba), aby zařídil Adamův návrat z války. Ten využívá situace a podlomenou a zoufalou Evu znásilní. Po tomto aktu jí sdělí, že se o navrácení Adama postará, ale nesmí nikdy říct o tom, co se mezi nimi stalo, a ani prozradit otce případného dítěte. Měsíce však plynou, Adam se stále nevrací a Eva mezitím porodí děvčátko. Kromě úmorné práce a starání se o dítě se ale k tomu musí vyrovnávat i s tlakem jejího okolí, které si po narození dítěte na ni začne ukazovat. Eva se tak dostává na hranici svých sil... Sociálně kritické a protiválečné drama o dopadech první světové války na prostý slovenský lid bylo natočeno v roce 1966 podle stejnojmenné předlohy slovenského spisovatele Milo Urbana z roku 1927. Režisérem filmu byl slovenský začínající režisér Martin Ťapák, který k tématice slovenského folklóru měl více než blízko. Sám z oblasti Oravy pocházel, a také byl profesionálním tanečníkem a choreografem, jenž se zaměřoval na lidové tance. Do tohoto dvojdílného snímku zasadil prvky jemu vlastní – lyričnost, baladičnost a důraz na každodenní život a lidové tradice oravské vesnice. Což je patrné i v mnoha jeho filmech jako např. Balada o Vojtovej Marině (1964) nebo v další adaptaci díla Milo Urbana Krutá ľúbosť (1978). (Česká televize)
(více)Recenze (44)
Silný román, o niečo menej silný film. Absurdnosť vojny je tu zobrazená dokonale. A taktiež dedinské vzťahy. Ako jedna z mála kníh na povinné čítanie ma táto kniha naozaj veľmi zaujala. Hlboká a ľudská. Vynikajúca protivojnová kniha/snímka. ()
Takéto spracovania povinného čítania zo strednej školy je naozaj lahôdkové. Vybudovať skľučujúcu atmosféru dediny sa dá úplne bez efektov, iba pričinením tých najlepších vtedajších hercov. Film o vojne je bez jediného vojnového záberu, pretože dedina pánubohu za chrbtom sa o vojne dozvedá len sprostredkovane cez jej následky. Kolaborantstvo a judášstvo nezostane bez trestu, ale predtým si to musí vytrpieť množstvo nevinných. Nápaditá kamera, charizmatický Štefan Kvietik a krásna Milka Vášáryová ťahajú film dopredu a tiež všetky vedľajšie postavy aj detské sa správajú úplne prirodzene. V tomto filme mi poetika vôbec neprekážala, čo sa mi inak bežne stáva. ()
Ukrutne dlhý, zvláštne poetický a hlavne nudný československý film o ešte nudnejšej a dlhšej knihe Mila Urbana. Že je táto kniha na našich školách povinným čítaním mi hlava neberie. Strata času. 10% ()
Skanzenoidni prostredi, nadherna priroda a neskutecne tvrda, baladicka podivana. Uf. ()
Martin Ťapák sa pustil do známej no ťažkej predlohy. Živý bič je fakt živý , je to nádherné pozerať na tie herecké výkony. 80%. ()
reklamovať xd ()
Při sledování tohoto filmu jsem si vzpomněl na jeden výrok Věry Chytilové, která kdysi prohlásila něco ve smyslu, že se musí vždycky smát, když se dívá na film, který se odehrává kdesi na horské dědině a z maštale vyleze národní umělec, který se nás snaží zarputile přesvědčit o tom, že je autentickým občanem této dědiny. Při sledování Živého biče mi sice do smíchu nebylo, ale nejednou mě přepadl dojem jakéhosi neúměrného zveličení, který mi bránil plně se ponořit do světa tohoto prostého venkovského příběhu a prožít si jeho emoce. Tvůrci v některých pasážích až moc tlačili na pilu (nejen v hereckém projevu, ale i v expresivitě hudební nebo obrazové složky). Přitom jde o typ filmu, ve kterém by obraz spolu s prostředím dokázaly mluvit samy za sebe a působit tak mnohem účinněji a emocionálněji než patetická zvolání nebo rozmáchlá gesta. /Hodnocená televizní verze 2 x 70 minut/ ()
Tak rozmýšľam či som videl to isté ako ostatní užívatelia. Celých 140 minút som pri tom poctivo sedel, a celých 140 minút sa mi parilo z hlavy premýšľajúc, či sa mi to iba zdá, alebo sa tam naozaj nič nedeje. Možno to bolo preto, lebo mi na začiatku vypálila ušné bubienky úvodná hudba. Možno preto, lebo sa tam naozaj nič nedialo. Každopádne sedieť cez dve hodiny pri tomto a sledovať ako plače postava A, k nej sa pridá postava B a následne ich všetkých prekričí postava C je naozaj nadľudský výkon. Tiež rozmýšľam prečo tu všetci píšu o 'zlatej Slovenskej hereckej generácii', lebo to, že sa postava pozrie na oblohu a následne sa hodí riťou o pole mi veľmi kvalitne zahrané nepríde. A to ani nehovorím o 'lopúchovom chlapcovi', ktorý nabehol a desať minút ziapal 'mamo prebuďte sa' až nám susedia začali búchať na dvere či sme v poriadku. Videné len kvôli profesorke slovenčiny, ktorá tvrdila, že to je výborné dielo ktoré treba vedieť na maturitu. Nechápem, prečo má ministerstvo školstva tendenciu vyberať na povinné čítanie ten najväčší odpad spomedzi slovenských diel. Naozaj som nestretol jediného človeka ktorého by toto zaujímalo. Naozaj hrozný počin, a neplánujem pozerať znova. Radšej vyletím z maturitných skúšok. 2,5%, Odpad! ()
"Škoda ti bolo sem prísť. Mohol si radšej tam zostať." Martin Ťapák je jedným z najvýznamnejších slovenských filmových tvorcov histórie a dá sa povedať, že aj mojím najobľúbenejším (minimálne podľa počtu filmov, ktorým som udelil 4 a viac hviezdičiek), takže som si nemohol nechať ujsť príležitosť doplniť si jeho filmografiu, keď sa toto jeho významné dielo objavilo v programe Slovenskej televízie. A podľa očakávania na mňa urobilo silný dojem, aj keď musím priznať, že režisérova komediálna a folklórna tvorba mi vyhovuje o niečo viac. V tomto filme miesto pre humor proste nie je, má baladický charakter a celou jeho dĺžkou sa vinie tragický podtón. Výborne je tu vykreslené prostredie slovenskej dediny (v tomto bol Martin Ťapák vždy skvelý) v tragickej dobe prvej svetovej vojny, a to nielen vonkajšie znaky (tu úraduje nádherná čiernobiela kamera Tibora Biatha), ale aj vnútorný charakter dediny, a to prenikavo do hĺbky. Postavy sú rozmanité a živé, majú svoju psychologickú hĺbku (rozhodne nejde o žiadne čiernobiele karikatúry). Tvorcovia pritom našich ľudkov vôbec nešetria, skôr naopak - pranierujú sa tu rozličné ľudské neduhy, akými sú závisť, prospechárstvo, pokrytectvo (svätuškárstvo), či alkoholizmus (pálenka tu tečie doslova potokmi, aj keby nebolo čo do úst vložiť). Silnou stránkou filmu sú ešte aj vynikajúce herecké výkony, najmä štvorice Milka Vášáryová (Eva Hlavajová), Viera Strnisková (Ilčička), Štefan Kvietik (Adam Hlavaj) a Mikuláš Huba (odpudivo slizký notár Okolický) a ako je v Ťapákovych filmoch dobrým zvykom, výborná je i hudba. Napokon príde aj na ukážky ľudových zvykov, čo je celkom fajn oživenie. "Najprv by bolo treba vedieť, kto je na vine." "Kto je na vine. Keď suka nechce, pes neskočí." "Pes možno, ale človek..." ()
Film o niekoľkých vojnou poznačených životoch, ktorý vyslovene bičuje emócie. ()
Slovenský unikát, zobrazujúci ťažký život ľudí v čase vojny. Keď muži museli odísť na front a doma zanechávali ženy a deti, ktoré sa museli vysporiadať s aktuálnou situáciou.... Je to veľmi dobré až autenticky natočené a skvelé herecké výkony. ()
Nemám moc rád vojenské filmy z pohľadu vojakov. Mám takéto filmy radšej z pohľadu obyčajných ľudí. Tento filmy je presne taký a ešte k tomu naozaj veľmi dobre natočený, s dobrou hudbou a hercami. Asi najlepší SK film aký som doteraz videl. ()
Pre mňa dosť sklamanie oproti knihe - navyše miestami kvapku prepatetizované... ()
Od Martina Ťapáka jsem již dva filmy viděl. Typické pro něj jsou lidové motivy, zvyky, kroje, hudba a tanec. V tomto filmu se navíc pouští do kritiky nesmírně složité situace po zahájení první světové války. Společně s krásnými záběry dech beroucí slovenské krásy se jedná o pozoruhodný film. V každém díle se děj přeorientuje trochu na něco jiného. V prvním se zabýváme těmi, co zůstali, ve druhé naopak těmi, kteří se z války vrací a už do ní zpět nechtějí. Pravdou je, že z dnešního pohledu už mladým lidem podobné filmy nejspíš nic neřeknou a tak mohou působit spíše jako historická ukázka. Své kouzlo ale film bezpochyby má opět minimálně za přístup k tradicím, za ty úžasné kostýmy, zvyky a tehdejší způsob života, dnes už pro nás i většinu Slováků naprosto nepochopitelný. ()
-"Čo ti je, Hanuška, čo by si?" -"Taká som hladná, jedla by som, bryndzové halušky." :) dobrý trapas ()
Nádherná slovenská klasika na motívy ešte klasickejšieho slovenského románu, ktorý dokonale vystihol problematiku slovenskej dediny v priebehu prvej svetovej vojny. Síce scenáristi sa v tomto prípade moc nenatrápili, všetko to vynahrádza orchestrálna hudba, ponuré, melancholické scény a výborné výkony slovenských hercov. Kiež by sa aj v dnešnej dobe našli spisovatelia, ktorí by dokázali tak verne a plasticky zobraziť život súčasného človeka a jeho život. A tiež filmári, ktorí by to dokázali minimálne tak dobre pretaviť aj na plátna. ()
Výborná filmová adaptácia klasického románu. Notoricky známy príbeh útlaku prostého ľudu s kritikou moci a vojny, Kvalitná produkcia sa môže úrovňou kľudne porovnávať so svetovou tvorbou svojej doby. Herci výborní a hlavne umelci čo sa prejavuje častokrát až divadelnou expresiou a kvapku sem tam je trocha viac pátosu, čo je ale u Ťapáka štandardný umelecký výraz. 75% ()
To dedinské prostredie spolu s kamerou, hereckými výkonmi. Film zrejme musí človeku jednoducho sadnúť alebo ako to nazvať. Viera Strnisková spolu s Emilkou Vášáryovou v malom pozadí Kvietik.. skvelé ()
Taká slabšia Ťapákovina (ako celá jeho tvorby), založená na čiernobielej nevyniknutej kráse prírody a typickej slovenskej dediny. Starý typ ukričaného a prehrávaného herectva bol typický pre tridsiate roky a nie šesdesiate. Ťapák zaspal dobu. Nedá sa porovnať s dielami Lettricha (Červené víno), Hollého (Hriech Kataríny Padychovej, Noční jazdci) či Eduarda Grečnera (Drak sa vracia) z podobného prostredia. Nezaujímavé, nudné, len neprirodzená necitlivá hudba ma sem tam prebrala. Slabota. ()
Mmmmmmm, dramatickéééé. ()
Reklama