VOD (1)
Obsahy(1)
Komedie režiséra a hudebníka Petra Marka (Český lev za hudbu k filmu Protektor) a jeho přátel z divadelního sdružení Láhor/Soundsystem vypráví příběh manželů Radka a Johany, kteří přijíždějí inkognito na sraz adoptovaných, snažících se založit občanské sdružení. Rozhodují se totiž jestli budou adoptovat dítě a chtějí poznat „co z těch lidí vyroste“. Když se ale Radek ukvapeně představí pod cizí chatovou přezdívkou Skippi, stane se okamžitě terčem opovržení celé skupiny. Johana a Radek se i přes vyhrocenou atmosféru rozhodnou zůstat. Teprve teď se totiž "něco děje", něco osobního, a bude možné to pozorovat zblízka! Radek přijímá falešnou identitu "vyvrhele" se vším všudy a přitom s Johanou pozorují reakce ostatních. Během několikadenního pobytu v kempu Jordán, kde se sraz odehrává, vyplouvá postupně napovrch, že nejsou jediní, kteří něco skrývají. (oficiální text distributora)
(více)Videa (2)
Recenze (81)
Když jsem vyšel z kina, ten film pořád běžel dál a já jsem byl jeden z herců. Asi tomu filmu nedokážu vyseknout větší poklonu. Přirovnání k Hoří, má panenko (nebo dokonce k ranému Fassbinderovi!) je zcela na místě a už chápu, jak se museli ti lidi v 60. letech cítit, když se na plátně viděli. Nesmírně poťouchlé a trefné. ()
Snad jediný český nezávislý filmař Petr Marek stvořil velice svéráznou komedii, která se značně ironicky věnuje okolnostem kolem zakládání jednoho občanského sdružení. Přitom nejde o žádnou politickou satiru, agitku ani moralitu. A dokonce končí akční scénou, doslova tedy honičkou, jakou také hned tak ve filmu neuvidíte. V něčem cítím dotek filmů ze „zlatých šedesátých“, jinde jakoby se potutelně usmívali producenti Klusák a Remunda. Jeden z nejoriginálnějších českých filmů posledních let si vystačí s málem, ale výsledek předčí očekávání (70%). ()
Petra Marka znám jakožto frontmana skupiny MIDI LIDI, ale celkem mě překvapilo, že natočil i několik filmů, z čehož nejznámější je asi Nic proti ničemu. Tak jsem se rozhodl, že bych to mohl zkusit, abych tak nějak věděl, jaké filmy tento člověk točí. Upřímně, jsou jiné, ale ne v dobrém slova smyslu. Celkem mě zaráží, že tohle bylo v kinech, vyšlo to na DVD, dávali to v televizi, dokonce to bylo i ve Varech... Takže čekám nějakou kvalitu. Ne. Tady je kamera neskutečně roztřesená, jako bych se díval na nějaké found footage a pokud to má nějaký účel, nechápu ho. Ale upřímně, zažil jsem filmy, kde byla kamera horší (eh...). Střihy většinou taky dost hrozné. Teď už ale přejdu k plusům. Nějakým zázrakem jsem se u toho skoro nenudil a dokonce mě i zajímalo, jak se bude "příběh" posouvat dál. Herecké výkony jsou amatérské, jenže zajímavé. Někdy sou dobré, někdy špatné a ve finále to vytváří takový středobod mezi dobrým a špatným (amatérským) herectvím. Jako komedie to zapůsobí hlavně u fanoušků Petra Marka, kteří to pochopí určitě víc, jako já, ale i já, neznalý jeho filmů, jsem se tam u něčeho fakt zasmál, bohužel toho nebylo moc. Jako celek si to ode mě zaslouží dvě hvězdičky. Jo, na konci se aspoň běží po poli, ale to už je informace pro mě. ()
Zatím poslední snímek Petra Marka – spíše než jako režisér se prosadil jako hudebník s formací MIDI LIDI – opět čerpá z jeho oblíbené neumětelské estetiky. Film natočený v netradičním formáty 4:3 – typický pro televizní obrazovky – byl nasnímán na obyčejnou videokameru, jako hudební doprovod posloužilo CD zakoupené na benzínce, v celém filmu nehrají profesionální herci, ale lidé, které hraní baví ovšem neživí, a snímek byl financován z vlastních zdrojů autorského kolektivu, nikoli formou klasických filmových investic a grantů. Přesto je česká komedie Nic proti ničemu v oficiální kinodistribuci právem a přináší čerstvý vítr do tohoto žánru s pošramocenou pověstí. Počítám, že Paul McCarthy, kterému je film věnován, snímek nikdy neuvidí, a že Mirka Spáčilová, které autorský kolektiv vetkl film také, z něj nadšená nebude. Ale to nic neznamená. Je to dobrý biják. ()
taková mírná, česká, realisticky přesvědčivě zahrána vztahová trapárna o pokusu založit občanské združení "kdysi bezprizorních" v mezích zákona, přičemž jeho zakladatelé chtějí jen užít výhod sponzorem darovaných peněz. Keď divadlo STOKA svojho času parodicko-sarkasticky v jednej zo scén akejsi svojej hry popisovalo vznik komunity bolo to výstižnejšie a hlavne oveľa stručnejšie než toto. A čo je u mňa najdôležitejšie: bolo to vtipnejšie. ()
Galerie (13)
Zajímavosti (3)
- Snímek je věnován Paulu McCartneymu a české filmové kritičce Mirce Spáčilové. Režisér věnování zdůvodil tím, že "představují určitý pohled na konformitu, tedy vlastně na pop a mainstream - takové to nic proti ničemu". Spáčilovou považuje za "strážce konformity, hlídače diváckých peněženek - aby náhodou lidi neutratili za zhlédnutí něčeho, co ještě předtím neviděli" a McCartneyho za pozitivní verzi téhož. Hudebníka okomentoval dále slovy: "On svou hudbu pro všechny dělá opravdu dobře." Mirka Spáčilová vyjádřila, že "posměšné věnování" bere jako poctu. (Stegman)
- Snímek získal na 25. ročníku filmového festivalu Finále Plzeň cenu studentské poroty za nejlepší celovečerní film. [Zdroj: festivalfinale.cz] (washek)
Reklama