Režie:
Martin McDonaghScénář:
Martin McDonaghKamera:
Ben DavisHudba:
Carter BurwellHrají:
Colin Farrell, Sam Rockwell, Christopher Walken, Woody Harrelson, Olga Kurylenko, Tom Waits, Abbie Cornish, Gabourey Sidibe, Kevin Corrigan, Željko Ivanek (více)Obsahy(2)
Scenárista Marty (Colin Farrell) se zoufale snaží dokončit svůj nejnovější scénář, ale chybí mu inspirace. Tu se rozhodne hledat u svých dvou kamarádů: poněkud výstředního a většinou neza-městnaného herce Billyho (Sam Rockwell) a silně nábožensky založeného Hanse (Christopher Walken), který má za sebou poměrně působivou kriminální minulost. Tihle dva se příležitostně živí krádežemi psů, které po vypsání odměny vrací jejich zazobaným páníčkům. Proti tomuhle výnosnému byznysu má velké výhrady Billyho okouzlující přítelkyně Angela (Olga Kurylenko). Její obavy se mají brzy potvrdit…
Naštěstí Billy a Hans právě jednoho čtyřnohého mazlíčka unesli. Ovšem naneštěstí tenhle pes patří psychopatickému gangsterovi Charliemu (Woody Harrelson), který svého malého psíka nade vše zbožňuje. Charlie je nepředvídatelný, extrémně násilnický a rozhodně nemá potíže zabít každého, kdo má se zmizením jeho psa cokoliv společného. Vypadá to, že Marty bude mít o nadměrné množství inspirace postaráno. Ale dokáže s šíleným Charliem v patách zůstat naživu tak dlouho, aby scénář dokončil?
(Bioscop)
Videa (30)
Recenze (980)
S rozpočtom 15melkov bolo jasné, že takýto herecký ansámbel sa do tohto filme nehrnul kvôli vidine nejakého mega zárobku. Z tržieb sa niečo skásnuť dalo, ale tie na moje prekvapenie, podobne ako neprekonateľná pecka In Bruges, veľa vody nenamútili. Bežný divák teda buď stráca súdnosť alebo definitívne rezignoval na úroveň komerčného mainstreamu. Krízou to nebude, keďže sa zjavne držíme známeho výroku "Dajte ľuďom chlieb a hry, a budú spokojní" a lámeme rekordy v návštevnosti. Ostáva tak len dúfať, že môj čierny kôň a obľúbenec McDonagh nezanevrie na filmový priemysel a nezanevrú naňho ani štúdiá a investori. Pretože takéto potrhlé scenáristické skvosty, ktoré budú mať v budúcnosti tutovo prívlastok "kultová klasika", dnes už netočí hocikto. Veď postavy majú potenciál ako z filmov Tarantina, či Ritchieho. McDonagh má cit pre pointu a načasovanie a hlavne, no jediné, čo na čo nemá nos, je marketing a propagácia. 80%. ()
Bruggy byly magičtější, atmosféričtější, celistvější, ale já mám pro tyhle úletový meta bizárky prostě slabost. Brutalita, černočerný humor, psychopat kam se podíváš a neustálá sebereflexe prostřednictvím postavy scenáristy Martyho (výborný Farrell, kterému budiž odpuštěna letošní zbytečnost Total Recall) a jeho scénáře k Sedmi Psychopatům. Jo, hlavní postava filmu píše scénář k filmu, ve kterém vystupuje. Čímž je řečené úplně všechno. Na jednu stranu je to tak trošku krytí si vlastních zad (v takovém filmu se může stát jakákoli pitomost, všechno se dá okecat). Na druhou stranu je to příležitost utrhnout se scenáristicky ze řetězu a vyblbnout se. Napsat a natočit nápaditou, originální srandu. Což se do velké míry podařilo. McDonagh je borec. ()
Tak momentálně vehementně přemýšlím, který ze kšeftů bych raději, zda býti líným notorikem tvářícím se jako scénárista, a nebo snad vraždícím psychoušem unášejícím psy... dilema jak býčí žláza. Neboť, děti moje, lásky mé, vše je mi extrémně blízké, sympatické a to tak, že velmi. Ve výčtu filmových atributů chybí už jen má oblíbená promiskuita a byly by mé koníčky téměř kompletní. Xichtus Prdelus Ch.Walken pro mě v jedné z jeho nejlepších rolí, na Farrellovi mi standardně vadilo jen jeho vlkodlačí obočí, ale to je o zvyku, my starší, které strašil už ujo Brežněv jsem zvyklí na horší modely.(mimochodem, sračka Leona Marešová má taky štětky jak od hajzlu a ještě hovno umí, to je teprve průser - dosti záchodových terminologií)...ale to jsem kapánek odběhl, uf. Vegetariánský Flynt měl opět své nepřekonatelné kouzlo takového normálního zabijáka, excelentní. Snad jen... Chvílema mě pitvoření Sama Rockwella dosti popouzelo, konkrétně jeho infantilní vyprávění u ohně, tam bych mu hubu poprášil žhavým uhlíkem rád, ale i on nakonec zavřel rety své, abychom se mohli dočkat skvělého finále, pominu-li zatýkačku rómské domobrany, to byla fíčovina na entou. Takže herce a hráče jsme si prosvištěli a příště vlítnem na Jiřinu Bohdalovou a spol. Cože?? Jó, no jo no, jak se mi líbil film??? No přece skvělej!!! Šest z pěti svatých PSYCHOPATY doporučuje. Na rozbory kamerových filtrů, střihu, psychologie, ornitologie, uměleckého přesahu, klapky a šlapky jsou tady erudovanější individua. ()
Ten tarantinovský styl mi zprvu neseděl a hrdinové mi přišli trochu moc okázalí lúzři. Ale jak se postavy a vztahy postupně prohlubovaly, z wannabe excentrické blbiny se začal stávat příběh se srdíčkem, hravý, překvapující, vtipný a dojemný. A s moc fajn herci, z nichž mě nejvíc bavil walkenující Walken. ()
Galerie (75)
Zajímavosti (31)
- Billy (Sam Rockwell) ve filmu jezdí Buickem Skylark z roku 1972. Charlieho (Woody Harrelson) auto je Cadillac Fleetwood Eldorado, ročník 71. (Adrai)
- Martin McDonagh v rozhovore priznal, že s filmom nie je príliš spokojný, a mohol sa viac venovať niektorým dejovým líniám a postavám. (Volch)
- Pri premiére filmu nebol natiahnutý červený koberec, ako je zvykom, ale čierny, aby vystihol náladu filmu. (megajalec)
Martin McDonagh se tu vesele předvádí jako Chuck Norris mindfuckingu křísnutý multikulturním mesianismem. Pokud jde o podvratnost formy, je skutečně precizní: každičké tvrzení, které se ve filmu objeví, ať už slovem nebo obrazem, bylo už v tu chvíli použito proti sobě i proti vám. Téměř neexistuje moment nebo záběr, detail v settingu, který by už nebyl cinklý a podvrtnutý, tak jako i celý rámec. Ostatně soudím, že není na škodu zvolnit a plně si kompozici tohohle hluboce propracovaného filmu vychutnat napodruhé, s přestřelkami dialogů, s vtípky misanscény, ale i s dozníváním myšlenek... Při vší úctě nemyslím, že to jde pobrat všechno najednou, i napodruhé jsem měla náruč plnou. Protože pokud jde o formu, pak bych plně souhlasila s komentářem Mattyho, který její podstatu popisuje svědomitěji a výstižněji než já, ale v hodocení a vnímání obsahu filmu se zásadně rozcházíme: já totiž refektuji, emočně i myšlenkově, že všecky ty ironické vtípky, sarkastické legrácky a zvraty v ději tu nejsou samoúčelné, resp. že to není jen oddychová reflektivní komedie o filmových žánrech pro náročné, ale že se nakonec všechny nezbytné úvahy společně otáčejí, rezonují a vibrují okolo té jedné hlavní, nosné a téměř až pateticky humanistické myšlenky... ---- Nápovědou k ní je už to, že hlavní hrdina Martin (sic!), který píše holywoodský scénář o sedmi psychopatech, je zarytý pacifista a odmítá psát o násilí, natáčet o něm film a tím je paušalizovat a posilovat, a ten základní rozpor v sobě, tu vnitřní bitvu svých démonů marně hasí alkoholem.... a přitom ji řeší se svými postavami při psaní svého scénáře k filmu, v němž to celé právě sledujete... scénáře k filmu, který je ve své nejhlubší podstatě a po celou dobu výsměšnou a laskavou pitvou násilí, jež je za každé situace absurdní a zbytečné, jež se rodí z nedozrálých a nepochopených emocí, když jim netrpěliví lidé podléhají dřív, než je rozlousknou. A film je od počátku (ale víte to až zpětně a vnímáte to až napodruhé) důkazem katarze, kterou Martinova osoba prošla, a vyprávění se nese v oproštěném a rafinovaném nadhledu. Narozdíl od mého přepisu to tedy Martin (postava i autor filmu) podává značně nepateticky, asi jako by to točil Tarantino, kdyby se vyvíjel trochu jinudy (to srovnání s Tarantinem je na místě obecně, ale s tím, že McDonagh svou tvorbou Tarantina nenapodobuje, ale opravdu působí jako jeho jinak ujetá a šmrncnutá a plnokrevně osobitá verze). ***** Ještě nevyžádaná pozámka navíc a úplně bokem: Podhodnocení tohohle filmu mě upomíná na jiný výtečný a výtečnický snímek, kterému bylo ukřivděno z nepochopení, že se jedná o mindfuckingovou žánrovou reflexi: diváci kdysi ještě krutěji nedocenili formu, obsah a myšlenkovou pointu snímku Ask the Dust, čehož dodnes nepřestávám litovat. ***** Užívám si, jak jsou všechny dosavadní McDonaghovy filmy stejně tak urvané ze řetězu a nespoutané jako do puntíku zorchestrované a vážně míněné a přes veškerý sarkasmus a ironii po pokraj plné bláznivé a nakažlivé radosti z tvoření a chápání a z té nejryzejší úcty k životu. Těším se za pár dní na projekci Tří billboardů a jsem dost zvědavá, kam to celé ještě posunul. *~ () (méně) (více)