Režie:
James WanKamera:
John R. LeonettiHrají:
Vera Farmiga, Patrick Wilson, Ron Livingston, Lili Taylor, Shanley Caswell, Joey King, Hayley McFarland, Christy Johnson, Mackenzie Foy, John Brotherton (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Manželé Roger a Carolyn Perronovi se se svými pěti dcerami přestěhují do zchátralého domu na statku v Harrisville na Rhode Islandu. Jejich pes ale odmítá do domu vstoupit. Už během první noci se ale začínají dít paranormální události. Ozývají se zvláštní zvuky, v určitý čas se zastaví všechny hodiny, obrazy padají samy od sebe a všichni mají pocit, že v místnosti s nimi někdo je. Jedna z dcer má noční můry, ve kterých se setkává s děsivým démonem, který jí říká, že chce, aby její rodina zemřela. Na statek přijíždějí vyšetřovatelé paranormálních jevů Ed a Lorraine Warrenovi. To, co se Warrenovým jeví jako banalita, se brzy stává nejtěžším a nejhrůznějším případem jejich kariéry. Podaří se jim pomoct rodině ovládané hrůzostrašnými silami? (TV Nova)
(více)Recenze (1 785)
Sympatičtí hrdinové a slušná ďábelská duchařina, která mě nenechal chvíli klidným! Konec mohl být zajímavější. 70% ()
Má to věrnou atmosféru, která působí trochu archaicky, respektive jen takové malé bubu. Hezky se na to dívá, to jo. ()
Přesně ve smyslu : Nejdřív to ve vodě zažbluňká, pod břehem zakuňká, v rákosí lupne, ve vrbě hrkne a teprve potom se objeví Duch. Stokrát viděné a zase stejně zpracované téma, a i když tímhle filmem začínám další stovku podobných filmů, tak jsem se zase příjemně bavil. Párkrát jsem sebou i cukl, páč opravdu ty bedny v Olympii maj přeřvaný a když Vám zaduní do ucha zhruba 128, 45 decibelů nezůstanete v klidu, a to i když jste Hulk. Po pravdě ale musím říct, že jsem se vlastně vůbec nebál, to ale přišlo s věkem, konečně jsem přestal věřit na bubáky, což je prý u tý mý maniodepresivní schizofrenie jen dobře... ()
Marně se snažím přijít na to, proč má tato skrumáž nejojetějších žánrových klišé roztažená na skoro dvouhodinovou stopáž všude tak vysoké hodnocení. Mně celou dobu připomínala asi desítku jiných, povětšinou podobně zapomenutelných hororů. A i z nich se asi polovina oháněla skutečnými událostmi. Jen další produkt v řadě. Těšte se na druhý díl... ()
Opustený dom na odľahlom mieste v ktorom vŕzgajú dvere je sám o sebe spúšťacím faktorom strachu a neistoty. Preto ázijskému režisérovi J. Wanovi stačilo, už len dokonale načasovať ozvučenie a osvetlenie, ktorým by ovplyvnil labilnú ľudskú psychiku. Počiatočné prerušovanie malo zľahčujúci nástup, pred tunelom hrôzy, do ktorého sa rútil vlak plný desivých scén a výkrikov. Každý úder, každá nezvyčajná udalosť stupňovala efekt hrôzy. Dosť dlho sa vo filme len pátra a počas toho dochádza len k základnému, minimálnemu stretnutiu s duchmi. Aj keď finále nastolí najúčinnejšie momenty ako exorcizmus a prevtelenie, je to málo a navyše príbeh o rodine, ktorá natrafí na dom hrôzy je jedným z najstarších a najprezentovanejších konceptov. Pri filme som nepociťoval absolútny strach(adrenalín), ktorý očakávam od hororu, ale nebolo mi ani všetko jedno. 60% PS: pre zápalky, ktoré otec Roger upustil pri objavení tajuplnej miestnosti, by som určite nešiel ()
Žánrový standard, který jen lehce zvedá nad průměr velmi vydařené počáteční budování atmosféry. Poté se však domu zmocní temné síly průměru a ty dvě vydařené lekačky to moc nezachrání. Možná u hororu platí víc než u jiných žánrů, že čím víc člověk nakouká, tím těžší je uspokojit ho, protože i když uznávám, že se tu s žánrovými rekvizitami a postupy pracuje zručně, nějak to na mě nefungovalo a žádné velké emoce to ve mně neprobudilo. ()
Žádná bomba se nekoná. U Wana je sice skvělé, že jeho hororová klišé nikdy "nebolí", a že přesně ví, kdy je třeba přidat/odlehčit, ale stejně jako EdaSe, i mě už to nebaví. Insidious byl též podle ohraného scénáře, ale a) upgradoval klišé a za b) obsahoval kultovní scény, o kterých si s přáteli vyprávíme dodnes. Conjuring má sotva jednu (hrací skříňka), jinak je to instantní bubákovina s velmi sympatickými herci. Nedávné Insidious a Sinister jsou o třídu výš. 7/10 ()
Po rokoch som sa opäť cítil, ako pri Friedkinovom Exorcistovi. Slabší úvod, ale o to silnejší záver. Toto, že sa stalo v skutočnosti? Uff.. ()
Trocha som už otupel. Pred 10 rokmi mi to prišla pecka a dnes už tie šoky žiadne nezažívam. Dokonca keby som si dal Bechera so Zemanom, tak by som do tej pivnice aj šiel. No napriek tomu musím uznať, že tento film a neskôr v podstate séria mnohých filmov má veľa do seba a to že dokáže variť z niečoho tak prevareného a stále to dáva s atmosférou a neočakávanými zmenami v deji. Bude to aj o majstrovskej réžii, ktorú je fakt že vidieť aj v detailoch a tak sa z gýčového materiálu stala látka so zaujímavou zápletkou, kde sa neprelievajú litre krvi a vnútornosti neležia na dlažbe, no film stále drží v napätí a dokáže od začiatku do konca. A to sa nedarí tak u 95% hororov. ()
Úchvatný příklad, kdy se zkušený a velmi schopný režisér ujme stále populárního tématu a vytvoří v rámci žánru silnou konkurenci. V porovnání s Exorcistou z roku 1973 o něco hutnější a působivější. Wan důkladně buduje atmosféru po celý film a pečlivě minimalizuje počet hluchých míst. Známé "lekačky" v některých momentech předvídatelné, avšak přesto je účel hororu splněn na výbornou. Duo Warrenových je skvělé, obzvlášť krasotinka Vera Farmiga. Závěr s vymýtáním sice trochu oslabuje věrohodnost exorcismu, nicméně pro řádné vyvrcholení filmu a emoce to znamená jedině plus. Před takto zručně odvedenou prací lze jedině smeknout. 80% ()
Mě se to líbilo hafo, byl jsem v kině a byl jsem dost slušně posranej, přítelkyně taktéž. Líbilo se mi to mnohem více než Insidious, protože zatímco Insidious se oproti geniálnímu hrůzostrašnýmu nástupu změnilo ve druhý půlce v Noční můru v Elm Street (kamera jde s hrdinou do snu atd.), tohle si zachovalo atmosféru čiré hrůzy víceméně až do konce. Svoje plus udělalo i to, že jsem na tyhle děsy pramenící ze zvuků a děsivých postav v domě atd. celkej dost vnímavej, a k tomu moderní děsivá duchařina spolu s exorcismem jsou moje nejoblíbenější subžánry čistýho hororu, tak je to u mne jeden z vrcholů žánru co jsem za poslední dobu viděl. Jen tak dál. ()
Jednoznačně jedna z těch lepší duchařin! Výborná atmosféra, příběh, hudba a herci taky úžasní. Žádné slabé místo. Děj pomalu od začátku nabírá správné grády až do konce. Očekávání splněno = spokojenost 5* ()
Hodně dobré, strašidelné vše co horor má mít má tenhle film. Lekačka, napínavé, ošklivá strašidla a nezapomenutelná scéná jak je bubák na skříni to jsem se opravdu lekl nejvíc. Čtyři hvezdy ale dávám proto že konec už mě tolik nezaujal a mohlo to být více rozvedené než jen takový happy end. ()
Bravůrní naplnění žánrové škatulky a také uznání jedinečných technických kvalit filmu od výborné kamery až po nervydrásající práci se zvukovou stopou. Víc bohužel nic. Wan si jen točí nákladnější verzi nezávislého Insidious a přitom opět používá sbírku osvědčených postupů k navození děsuplné atmosféry, které už byly mnohokrát použity a mnohokrát lépe. V téhle předvídatelnosti míchající dohromady Vymítače ďábla, Poltergeista, Amityville horror a tucty dalších tak dospělého diváka bohužel nemá šanci vystrašit pár praskajících prken, bouchajících dveří a jeden nas*aný démon. Je jen otázka, jak dlouho nám ještě podobné snímky nepřinášející do žánru nic nového, ale jen důmyslně variující zažité vzorce a postupy, nebudou vadit. V zajetí démonů je totiž až na pár hrůzostrašných výjevů jako předčítání z encyklopedie. Takový Sinister dokázal se strachem, bezvýchodností a paradokumentárním konceptem (pravda, ten je zde jen na okrasu) pracovat mnohem lépe, tudíž i zanechat po zhlédnutí nepříjemnější pocity. Po tomhle zbývá jen pocit slušně odvedené žánrové práce a nepromarněného času při sledování. 7/10 P.S. Zdejších 87% nejspíš značí průměrný věk zdejších uživatelů... ()
James Wan je považovaný za novodobého krále hororu, ale až do tohoto snímku, jsem o jeho pověsti pochyboval. Duchařské horory moc nemusím a nálepkám "podle skutečného příběhu" u tohoto žánru opravdu nevěřím, ale v tomto případě uznávám a jsem rád, že jsem se u filmu velice dobře bavil a po celou dobu tvůrce i herecké představitele chválil. Režisér chytře využívá dobovou atmosféru, která sama o sobě vytváří dost děsivé prostředí pro samotný žánr a větší část filmu využívá všemožné hororové zvuky a chytře děsí tím, co není vidět. Pokud by to vydrželo až do konce a závěr by nebyl pro daný žánr tak klišoidní, byl bych nadšený ještě více. Přesto uznávám, že se jedná o jeden z nejlepších kousků nejen z žánru duchařin, ale ze samotného žánru hororu. Nyní i já potvrzuji, že Wan opravdu umí. ()
Širokou veřejností jasně nejočekávanější horor tohoto roku, který pro mě i přes hodně kladů zůstane spíš lehkým zklamáním.Už při nástupu hudby nám v kině sklaplo a v sále by se krve nedořezal.Začátek s panenkou byl tak nechutně strašidelný, že sem byl přesvědčenej, že v sále prostě musim chcípnout.Jenže neřikej bububu ty mála píčo dokud si nenatáhnul bačkory.Příběh se začne vléct a i když je herecký ansábl maximalně perfektně odehraný, Lili Taylor se tam prostě strašidelně nehodí a je abnormálně nesympatická.Ze scénáře necítíte Wanův původní rukopis, jelikož točil podle námětu "skutečné" události a i proto se u filmu nedočkáme mnou tak týžených a oblíbených Wanových zvrhlých zvratů a "špatných" konců.Dokud bubáci dělaj bubu v baráku, místy sem se kontroloval, jestli sem jim v Afině neposral ty pěkný sedačky, např. scéna, kdy je zlobába na křesle se zlopanenkou sem si chtěl dobrovolně povolit všechny svěrače a nechat se velkým koštětem zamést do hajzlu, jenže potom přišlo nijaké finále s vymítáním, které bylo místy i dost směšné, atmoška zmizela a ke konci žádný Wanův zvrat a já i přesto, že sem se většinu stopáže bavil a bál, odcházel ze sálu spíš s mírným zklamáním, přeci jen sem od toho čekal šupu jako prase a ona ta 100% šupa zase bohužel prostě nepřišla.Ve Wanově filmografii zůstane sice The Conjuring mezi elitní špičkou, mistrovo dílo Insidious ale zůstává nepřekonáno.V Insidious vás tam depresivní atmosféra tížila tak mocně, že jsem 14 dní špatně spal a nemohl se pořádně sám v noci ani vysrat, po The Conjuring sem zažil jednu noc plnou zlých snů a od tý doby sem si na to vzpoměl až teď, když dojíždím resty v komentářích.V Zajetí Démonů zůstalo dost za mým osobním očekáváním a to už jen z toho důvodu, že je vlastně strašlivě neoriginální a neWanovské.Napočítal bych asi 15 filmů, ze kterých si Wan něco půjčil, do očí nejvíc bylo Paranormal Activity, Vymítač Ďábla, Poltergeist a Wanovo sebevykrádání a to hlavně Zlověstného Ticha. Je to sice bez debat pořád elitní horor, který je o dvě třídy výš než Sinister a třídů výš než loňská Kletba z Temnot, ale zase je to o třídu níž než Insidious, které bylo prostě geniální, originální a především znepokojivé.Nemůžu se dočkat jeho pokračování.Wan je v oboru mistr, ale je to taky velice chytrý a obyčejný zloděj a The Conjuring je prostě jen hodně povedený plagiát milionkrát vyděného, naštěstí tak dobře natočený, že se to dá překousnout, slabší 4*, 70%. ()
Horor začal kupodivu ještě před promítáním. Slečna za pokladnou na mě vykulila oči a hlasem kůzlátka před porážkou se zeptala: "jednu vstupenku? Vy jdete sama? A NEBUDETE SE BÁT? Zatvářila jsem se co nejdrsněji a odvětila jsem: "víte, proto jsem tu šla." A takto povzbuzena kráčím temným tunelem vstříc svému osudu... Teoreticky bych mohla překopírovat komentář liskama a bylo by to vystihující. Ale pokusím se to přece jenom trochu shrnout. Velmi oceňuji čas odehrávání děje- na prahu sedmdesátých let, tzn. žádný internet, žádné mobily, nic. Další, co mě zaujalo, byla tleskaná schovka, řekla jsem si, že to není špatný nápad, ale postupem děje jsem poopravila názor... Jinak všechno šlape jak má, herci jsou skvostní, příběh taky, atmosféra skvěle padnoucí... Takže se plácám po rameni, mám splněno a teď... možná zhasnu světla v celém bytě, která jsem rozsvítila po příchodu z kina... (vzkaz pro mého guru- Běž. Do kina. Nečekej. :-) ()
Jednoznačně jedna z nejlepších duchařin, co jsem kdy viděl. James Wan si trochu zavzpomínal na Zlověstné ticho a Insidious, a smíchal to ve výbušnou podívanou, která vám nedá vydechnout od začátku do konce. Fakt, že je tento film inspirovaný největší duchařskou záhadou USA, je jen třešničkou na dortu, i když je logický, že si to Wan udělal trochu po svém. Jediná výtka směřuje ke konečné fázi filmu. Už jsem si jaksi zvykl u Wana, že každý jeho film má určitý dovětek, který obrátí celý film vzhůru nohama. Zde se nic takového nekoná, což mnozí běžní diváci ocení. Já jako fanda hororu bych byl nadšený i s Wanovým závěrečným zvratem. Takže za ten slabší konec, kde jsem čekal ještě jeden zvrat nebo o něco tísnivější atmosféru, dám místo plného hodnocení, jen 90%. ;-) ()
Ve 3:12 AM jdu na záchod, kouknu na skříň a tam nikdo... Že se to dalo čekat? Ano, pro tu chvíli však byl důležitý hlavně nápad tu skříň zkontrolovat. ()
Nikdo snad není takový idiot, aby od tohoto hororu čekal něco jiného, než už tisíckrát viděné duchařské a exorcistické náležitosti. Šlo tedy spíše o to, jak se výsledný slepenec podaří nezkurvit. Nosná konstrukce byla předem jasná a Wan nabídl solidní komprimát všech možných osvědčených triků na duchařské a démoní téma. A mě to vůbec nenudilo. Mám ráda záhrobní patálie, pokud tedy neskončí jako v paradebilních aktivitách pouze u několikerého prásknutí dveří (takže pointa byla nejspíš v průvanu) nebo se z démona nevyklube odfláklý počítačový animáček strašidelný asi jako krtečkovi kamarádi. Zážitek z jinak celkem průměrného hororu parádně umocnilo kino, doma bych asi střízlivě zůstala u lepších třech hvězd, ale když něco zatluče z pořádných beden, tak se jeden lekne, ačkoli tu lekačku ve správný okamžik jako zkušený horordivák ztuhle očekává. K mrazivé atmosféře přispěla rozhodně i dementní studená klimatizace, díky níž jsem se abnormálně tiskla k své drahé kino polovičce i ve chvílích, kdy to nebylo nutné. Nakonec ovšem velká spokojenost, potěšily mě i solidní, nekřečovité herecké výkony a atmosféra dokonale vystihující sedmdesátky. Mimochodem, ten barák byl neskutečně ohyzdná barabizna, mě by představa něco takového zrekonstruovat k smrti vyděsila i bez ducha! ()
Reklama