Režie:
Nadine LabakiKamera:
Christophe OffensteinHudba:
Khaled MouzanarHrají:
Nadine Labaki, Claude Baz Moussawbaa, Layla Hakim, Yvonne Maalouf, Antoinette Noufaily, Julian Farhat, Ali Haidar, Kevin Abboud, Fouad Yammine (více)Obsahy(2)
V jednej zapadnutej libanonskej dedine spolu už od nepamäti žili vedľa seba kresťania so svojimi moslimskými susedmi. Výsledkom série nešťastných náhod a nedorozumení je však postupné narastanie napätia medzi susedmi. Ženy z dediny sú ochotné siahnuť aj po menej obvyklých metódach, len aby dokázali zabrániť vypuknutiu náboženského konfliktu. (STV)
(více)Recenze (37)
Atmosféra Velkého sálu Thermalu v Karlových Varech je jistě odlišná od té, kterou máte doma. Skupina podobně smýšlejících lidí (pokud jste si nepozvali domů hordu kamarádů), kteří se po několika hodinách strávených ve frontě smějí v podstatě všemu. Naštěstí je zde humor na místě, načasované vtipy nejsou hloupé, občasné choutky filmu tíhnoucí k muzikálu lahodí sluchu a hašišovou písničku si všichni budete zpívat při odchodu z kina či gauče. Zábavný snímek, co pohladí po duši a mnohým z vás do ní také promluví a ukáže jiný pohled na neshody mezi muslimy a křesťany. Představte si svět jako jednu vesničku, kde jsou dvě náboženství rozdělena jen mezi muži. Stačí pár opiátových potravin a plán může začít. Za jednu noc jsou neshody vyřešené a lidé mohou žít spokojeně dál. Je to krásná pohádka a funkční v malých prostorech. Nezbývá než litovat, že takové praktiky nejsme schopni uvést do praxe globálně. Mezitím bych doporučila otestovat postupně vesničku po vesničce. Třeba se nám to za pár let podaří. ()
Všechny náboženské konflikty nebo spíš pře v té vesničce byly naprosto umělé, působily nereálně, někdy jsem ani nechápal cože je zase příčinou, že jsou chlapci opět v sobě. Na náboženství, resp. na jeho představitele mám větší pifku než na nácky či komouše, protože dokážou obrátit bratra proti bratrovi, ale tady v tom filmu jsem jen nechápavě zíral jak se mně film snaží namluvit že mezi muslimy a křestany panuje napjatá atmosféra a bitku jim tam vyřeší jedna ženská, že vletí mezi stádo chlapů a začne každýmu z nich nadávat, ale no tááák. Buď tak nebo tak, ale tenhle polotovar fakt nepříjmám. Uznávám filmu jakousi satiru v podobě snaze žen zabránit za každou cenu konfliktu, jenže v tomhle případě by na to stačil i semafor. Viděno v rámci projektu Challenge tour 2015 jako film číslo 11. ()
PŘÍBĚH POSTÍCÍCH SE LIDÍ A PŘÍBĚH MODLÍCÍCH SE LIDÍ. PŘÍBĚH O ROZDĚLENÉ VESNICI, OBKLOPENÉ MINAMI. PŘÍBĚH LIDÍ S RUKAMA OD KRVE, VE JMÉNU KŘÍŽE, NEBO PŮLMĚSÍCE. PŘÍBĚH O OSAMNĚLÉM MÍSTĚ, KTERÉ SI ZVOLILO MÍR ….. /// Kněz a šejk jako důkaz kosmopolitní vesnice. Jenže – v tomhle Bohem zapomenutým koutě světa, prostě i nešťastná náhoda může rozpoutat válečnej konflikt…. Sympaticky natočenej pohled na kulturu, kterou známe z těch drsnějších příběhů (الله أكبر - Alláh Akbar- poznámka překladatele) a vlastně taková tragikomedie, u který já nevím, jestli se smát, nebo (spíš) brečet. Asi by se fakt musel stát zázrak, aby se tihle ,,darebáci bez morálky“ uklidnili. Takže: můžou spolu žít muslimové a křesťané? Asi ano, jen je třeba ráznejch manželek! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Přemejšlím, jestli by naši vesnici dokázal stmelit zájezd ukrajinských tanečnic. 2.) Za kravínem si stavěj sousedi mešitu. 3.) Thx za titule ,,Petr Watzke“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Je vidět, že Nadine Labaki je svět žen velmi blízký jak jsem měla možnost zaregistrovat už v jejím prvním celovečerním filmu Sukkar banat. Vždyť ženština je ve své podstatě jednoduchý jazyk, jen je škoda, že většina mužů se ho odmítá naučit a tak v jedné vsi v Libanonu nastane situace, která donutí ženy použít jiné prostředky pro dosažení svého záměru. I když pozadím tohoto filmu jsou tragické události, tak Nadine velmi citlivě, dojemně a hlavně vtipně s jistým nadhledem rozehrává příběh o velkém odhodlání žen předejít jakýmkoliv konfliktům a násilí. Je to krásný film s jasnou nosnou myšlenkou o nesmyslnosti náboženské nesnášenlivosti a já si myslím, že je to jeden z filmů, který stojí určitě za zhlédnutí. ()
Viera hovorí: "Ty si ja a ja som Ty". Náboženské inštitúcie zase: "Len v prípade, ak vyznávaš nášho Boha.". Politickí vodcovia (=vojnoví štváči) zase: "Nie, len naše videnie sveta v náručí našej viery je správne. Ostatní sú odpad na spálenie.". Lokálni duchovní zo zastrčenej dediny na libanonskom vidieku sa snažia tieto rozpory zmierniť. Tradičné magicko - mystické rituály ale príliš nezaberajú. Ženy, napriek množstvu intríg a hádok, však veľmi dobre chápu, že za všetko môže chlapská márnomyseľnosť a neukojené ego. To vyvoláva vnútorné napätia a stačí jedno prečítanie novín, jedna neoverená klebeta, jedny správy v telke a oheň je na streche susedovho domu. Len preto, že je inoverec. Aby zabránili povraždeniu sa navzájom, nenápadne, s posvätením miestnych duchovných, mužom pripravia hody v štýle: "Zabavte sa, dajte si haš. Zatancujte si a popite magické nápoje.". Je to guľáš namiešaný z viacerých žánrov (komédia, tragédia, milostná romanca bollywoodskeho strihu, bizarná šou kusturicovského strihu). Len tak - tak drží pokope. Ale drží. Asi ako dlhoročné spolužitie dvoch ideovo nezmieriteľných komunít. Za pesničku žien, vaľkajúcich hašišové koláčiky pre svojich kohútich mužských miláčikov aby zabránili krvavému lokálnemu konfliktu, dávam jednu dronabinolovú hviezdu navyše. Skvelé tiež bolo, ako ženská časť dediny pochopila, že eskalátorom konfliktom sú štvavé články a správy z médií. Preto, akonáhle sa dalo, odstrihli dedinu od tv signálu a spálili všetky noviny. ()
Nadine Labaki je zajímavá osobnost, k tomu je i hezká... Díky jí za tento skvělý film, taky díky tomu, kdo nám film přeložil, jen si přeji víc takových filmových perel.... ()
[SFF 2012, Sydney] Vlažný rozjazd sa nesie v duchu okázalo muzikálovej romance a profilovej identifikácie "nowhere" reálií. V jednom okamžiku sa to však preklopí to urputného boja za integrálny mier, za záchranu pozostalých, za nádej. Primerane okorenené desiatkami nesílene úderných vtipov/narážok, čiastočne sprevádzané neľahko popísateľnou štvoricou ukrainských tanečníc a na koniec (i keď s menším dôrazom na pedantné vykreslenie globálneho problému) podobne "s hruškou v hrdle" úsmevné ako napr. "Bacheha-Ye aseman". Sú tam síce momenty, ktoré zaváňajú kalkulom, ale nie je ich tam toĺko, aby to kazilo výsledný dojem-imho. ten je zcela obstojný. Nielen kvôli Nadine Labaki v čiernom závoji i bez neho, hašišu alebo sympatickým zachraňovacím manévrom mám/manželiek, ale hlavne pre onu jasnú obžalobu vojnových konfliktov, ktorých nezmyselnosť je tu zas raz nástojčivo a napokon aj exaktne apelovaná. Pri troche zhovievavosti vydreté 4*. ()
Zdařilá atmosféra, ale prvky komediálního žánru mi tedy poněkud unikly. A jako drama spíše průměr. ()
"A co teď" mi hodně připomnělo Helmerův Absurdistán. Když jsou muži ve vesnici ve sváru, začnou úřadovat ženy a dají vše do pořádku. Jako komedie dobré, ponaučení - že křesťané a muslimové by mohli žit pospolu - chvályhodné, ale na něco víc je to hodně epizodní. A klidně by to mohlo být kratší. ()
Film krásný i trpký jako sám život střídá dramatické chvíle s vtipnými situacemi a nezadržitelně se sune ke stěžejní větě „Teď budeš muset žít s nepřítelem." *** Viděno během Challenge Tour 2015: 30 dní se světovou kinematografií II. ()
Dávam dve hviezdičky, pretože od momentu v krčme, kedy hlavná hrdinka začala hulákať pri tom, ako ich dávala od seba, sa krik, hukot a bľakot a rev, z ktorého ma pomaly rozbolela gebula, už nezastavil! No na porazenie... ()
Musím sa prikloniť k názoru, že obyvatelia dediny v tomto sympatickom libanonskom filme sa púšťajú do konfliktov medzi sebou trochu neopodstatnene. Chvíľu sú najlepší priatelia a vzápätí stačí škaredý pohľad, alebo správa v televízii o konfliktoch medzi moslimami a kresťanmi a oheň je na streche. Tým myslím mužské osadenstvo. To ženské má samozrejme viac rozumu a menej chuti bojovať, ich snaha byť krkom hýbajúcim hlavami v krajine plnej konfliktov však nie je jednoduchá. Inak povedané filmu trochu chýba výraznejší konflikt, ktorý je nahradený symbiózou postavičiek ako v českých klasických komédiách a niekedy prepuká v takmer až muzikál bollywoodskeho razenia. 70%. ()
Na vážnu tému trošku odľahčeným spôsobom. Niektorí členovia dediny mi neskutočne prirástli k srdcu. Aj tá romantická línia bola pekná, aj nejaké to posolstvo a ponaučenie tam je. Fajn film. ()
Myšlienky boli pekné a veľa bolo povedané medzi riadkami. Za tému a odvahu patrí sympatickej Nadine rešpekt. 3,5*/5 ()
S drobnými úpravami, veľmi dobre aplikovateľné na našu súčastnú povolebnú politickú situáciu. Musím povedať, že to síce na jednej strane bolo na môj vkus až príliš doslovné ale na druhej strane, ak nehovoríte "po lopate" tak význam toho čo ste chcel povedať môže zostať adresátovi nejasný. V prípade tohto filmu vám nejasnosti určite nehrozia a ešte sa pri ňom miestami zabavíte a miestami si aj poplačete. 75%. Videné v rámci projektu 52 films by women a Challange tour marec 2016- 30 dní so svetovou kinematografiou.<> ()
Snímek vykresluje poetický, místy ale děsivě skutečný portrét zapadlé vesničky ležící v zemi, kde se již řadu let občané vraždí pouze kvůli odlišnému vyznání. Autorka tragikomicky konfrontuje módní náboženskou segregaci s lidským rozměrem věci skrze optiku ubohých žen, které musí po skončení bojů své druhy pochovávat. Na pacifistickou strunu zahraje v okamžiku, kdy rozličným ženštinám dojde trpělivost, spolčí se s místními duchovními a typickými ženskými zbraněmi násilnosti ukončí. S trochou nadsázky Slunce, seno a granátomet. 9/10 [KVIFF 2015] ()
Celkom dobry film o spolocnom ziti krestanov a moslimov v Libanone. A poekna snaha zabranit vypuknutiu nabozenskej vojny. 76 % ()
Čo všetko sú ženy schopné obetovať kvôli tomu aby sa ich dedina neocitla v takých pomeroch ako väčšina Libanonu v tej dobe. Jednoducho krásny, citlivý no zároveň aj vtipný film s veľmi sviežim scenárom. ()
Konflikt medzi kresťanmi a moslimami nemusí byť krvavý a dá sa zobraziť aj vo forme komédie. Netušil som ako, ale dá sa to, zásluhou zvláštnej filmovej úlohy žien. A to musia obidve strany zniesť rôzne náboženské provokácie, ktoré tu radšej ani nepíšem, aby som nevyvolával konflikty. S dokonalou izoláciou od okolitého sveta a médií sa to dá, len mi to občás pripadalo už príliš pritiahnuté za vlasy. –––– Sú to len chýry. Vo svete je pokoj. Nič zlé sa nedeje. Vôbec nič. ()
Nikdy bych nečekal, že se mě tak vzdálená problematika jako je náboženský spor v libanonské vesničce dotkne. Dotkl. A to díky krásnému filmu A co teď?, který bere problematiku s lehkostí a s milým úsměvem. ()
Reklama