Režie:
Jodie FosterScénář:
W.D. RichterKamera:
Lajos KoltaiHudba:
Mark IshamHrají:
Holly Hunter, Robert Downey Jr., Anne Bancroft, Charles Durning, Dylan McDermott, Geraldine Chaplin, Steve Guttenberg, Cynthia Stevenson, Claire Danes (více)Obsahy(1)
Den díkuvzdání připadá v USA tradičně na poslední listopadový čtvrtek. Claudia Larsonová cestuje domů na svátky s nechutí, frustrována a předem nabroušená. Kdo zná její střelenou rodinu, složenou ze svérázných individualit, ten se nediví. Máma šmejdí po domě a obtěžuje všechny se svou opožděnou krizí středního věku. Tatík je dobromyslný podpantoflák a homosexuální bratr se najednou objevil v doprovodu přítele... Rodina se po roce znovu sešla, ale dříve než se na svátečně prostřeném stole ocitne pověstný nadívaný krocan, projdou všichni Larsonovi očistcem nedořešených vzájemných vztahů, traumat a neuróz z opuštěnosti, z nenaplněnosti života, z nadrženosti, ze sexuální orientace a bůhví z čeho ještě. Kvalita této dramtické komedie stojí a padá s hereckými výkony. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (36)
Asi si budu muset začít číst pořádně obsahy :D takhle jsem byla trochu vykolejená z těch "svérázných individualit", kterých na mě bylo v této rodině trochu moc. Tak moc, že už pro mě byla těžko uvěřitelná. Dle zdejších zajímavostí byl Robert Downey Jr. většinu natáčení pod vlivem, nu tomu bych i věřila, protože mi připomínal klauna bez červeného nosu. ()
Klasický príbeh o tom, že sa behom sviatkov zíde jedna rodina a trochu si vyjasní vzťahy medzi sebou. Bohužiaľ členovia rodiny sú väčšinou nevýrazní vrátane hlavnej postavy v podaní Holly Hunter. Trochu zaujme len Robert Downey Jr. vo svojej tradičnej úlohe rebela. Ani konflikty, ktoré riešia nie sú ničím výnimočne. Takýchto filmov už vzniklo habadej a v lepšom prevedení. Jodie je možno dobrá herečka, ale ako režisérka za veľa nestojí. Film som si pozrel kvôli hereckému obsadeniu, ale nestálo to za to. 4/10. ()
ten film je strašne americký! dokonca sa dá spochybniť základná dramatická zápletka, keď si uvedomíme, že rodina hlavnej hrdinky je naozaj ukážková a dokonalá - na konci nám teda môže celé to naťahovanie a nafukovanie problému "ako vydržať so svojou hroznou rodinou" banálne a rozmaznané . . . ale mám pocit, že tento film nechcel byť sociálnou drámou, ako skôr oddychovým a pohodovým rodinným filmom na sviatky, že drvivá väčšina ľudí z rovnakej sociálnej triedy a vrstvy ako rodina hlavnej hrdinky sa veľmi ľahko stotožní s jej problémami a pocitmi a čo sa mne páčilo, je fosterovej dobrá réžia, dokonalé herecké obsadenie (hunterovú milujem, najradšej by som ju zjedol, downey je miláčik, danesová má bohužiaľ menej miesta, ako by som si prial, rovnako ako guttenberg, ktorý je skvelý, rodičia sú rozkošní a chaplinová má na svedomí najvtipnejšie a najsvetlejšie okamihy filmu) a tá nevinná, miestami humorná bezproblémovosť, ktorú raz za čas potrebuje každý . . . a preto to môže byť pre mňa za mňa pokojne tak HOVADSKY americké. ()
Mít to propracovanější dialogy a mít to víc silnějších scén, asi bych ten plný počet i dal. Vedené je to naprosto perfektně (akorát jenom ten začátek možná trval moc dlouho), je to i dobře a citlivě natočené, téměř to nenudí, postavy jsou zde skvěle vykresleny a má to i zajímavé téma tajemství v rodině a jejich důsledky. Nejvíc na mě ale zapůsobila jedna scéna, ve které otec Claduii vypráví, že jeho nejlepší zážitek v životě trval sotva pár vteřin - což je dost zajímavá myšlenka, nad kterou jsem nikdy v životě nepřemýšlel, ale ono na ní něco je. Když jsem jako malý jednou šel s tátou a tetou z Ikey, prolétlo skoro těsně nad její střechou letadlo a já ho takhle blízko ve vzduchu v životě neviděl. Stále si to pamatuji, dost živě, a to mi bylo tak 6 nebo 7. A tenhle moment taky trval jen pár vteřin. Dokonce ten můj příklad krásně odkazuje i na to, co otec říká v tom filmu Claudii. Velmi mile mě ten film překvapil - má co říct, nenudí, zaujme a je opravdu velmi dobře veden. Nechci to zakřiknout, ale že by Jodie Foster byla i skvělá režisérka? Tady jsem totiž k plnému počtu rozhodně neměl daleko a jestli i její ostatní filmy jsou minimálně takových kvalit, jako Domů na svátky, mohla by být kromě mojí nejoblíbenější herečky (o tuhle pozici se ale dělí s Laurou Dern) i nejoblíbenější režisérkou? Uvidím. Silné 4* ()
Jak do devadesáti minut zachytit charaktery a vztahy jedné obyčejné rodiny plné svérázných osobností? Jodie Foster zvolila cestu nadsazení a razantního zhuštění. Výsledný koncentrát nemusí chutnat každému, ale správné ředění, nebo chcete-li naladění, z něj udělá skvělou a v mnoha ohledech nezapomenutelnou podívanou. Zábavnou, současně i znepokojující, neučesanou a nevyhlazenou do líbivě třpytivé tretky, razantní a přece křehkou, plnou skvělých dialogů, geniálně načrtnutých a vystižených postav a hereckých výkonů. Od hlavní postavy Claudie v podání Holly Hunter, přes skvěle hláškující matku Anne Bancroftové až po trhlou tetu Gladys Geraldine Chaplinové, kde jediný, kdo trochu kazil výsledný dojem, byl Robert Downey Jr. možná až příliš přehrávající a tlačící na pilu. Některým scénám se člověk zasměje, některé mu připomenou vlastní zážitky a občas tím hektickým a upovídaným hurikánem probleskne okamžik, který vám silou svých emocí doslova vrazí srdce do krku a zastaví dech. Ať už je to scéna v „tělocvičně“, vyprávění Gladys o polibku nebo otcova vzpomínka na deset vteřin štěstí. ()
Galerie (55)
Zajímavosti (2)
- Většinu natáčení byl Robert Downey Jr. pod vlivem, v době filmování užíval heroin. (Fenk)
Reklama