Režie:
Stobe HarjuKamera:
Benoit BeaulieuHrají:
Marianne Farley, Quinn Lord, Francis X. McCarthy, Ilkka Villi, Joanna Noyes, Keyanna Fielding, Stéphane Demers, Ron Lea, Hélène Robbie, Tuomas Holopainen (více)Obsahy(1)
Příběh o starém skladateli s nadpozemskou představivostí, který si stále myslí, že je mladý chlapec. Ve spánku cestuje do své vzdálené minulosti, kde se jeho stařecké sny smísí s fantazií malého dítěte a hudbou. Zde započne pátrání po vzpomínkách, které jsou pro něj nejdůležitější. (dresi)
Recenze (167)
Pravděpodobně jeden z nejpodivnějších filmů, co jsem v poslední době nebo vůbec kdy viděl. Jako velký fanoušek Nightwish jsem již dopředu věděl, že mé hodnocení nebude nízké, ale tenhle geniální a jednoduchý fantasy příběh plný emocí, které se díky Imaginareu najdou i ve starém cynikovi, mi opravdu vzal dech. Scény, ve kterých se naprosto nevtíravě, formou divadelních představení, objeví samotná kapela patří k těm vůbec nejlepším. Hudební potenciál byl využit naplno a pokud jsem správně počítal, objevily se tam bezmála všechny písně z alba Imaginaerum, tak nevím, co by jste vy šťouralové chtěli více. Píseň Scaretale a postava Snowman - Best of! 90% ()
Nightwish mám už z dřívějška moc rád. Líbí se mi ta kombinace metalu a pohádkové atmosféry textů a melodií. Pár dnů předtím než jsem tenhle film viděl jsem se zaposlouchal do alba Imaginaerum a říkal si, že tak krásná hudba nemůže mít špatné zpracování do samotného filmu. A ono také že ne, i když to není takové, jak jsem si představoval. Příběh je hodně abstraktní, což mě taky mohlo napadnout. Té hudby ale tam není tolik, kolik bych chtěl. Přímých vstupů tam má kapela opravdu jenom pár, což je obrovská škoda. Celé je to asi takové, jak si Tuomas Holopainen přál. Tedy jako kdybych se zaposlouchal do něčího snu. ()
// Distribútor: Scene Nation // ()
Na film jsem se hodne tesil uz od prvni ukazky, ale musim bohuzel rict, ze jsem trochu zklamanej. Film ma jen smesnejch 80 minut, ale popravde receno, ten pribeh, co tu je, by nevystacil ani na polovicni dobu, proto je dobre, ze spis nez o pribeh tu jde o audiovizualni stranku. Tudiz nejaky reseni vztahu fotrik-dcera je trochu zbytecny a zdrzuje dej. Jinak snovej svet je udelanej fakt uzasne, moc dobre se na to kouka, triky nikde nijak vyrazne nehaprujou, furt se neco deje. Ke konci to uz sice pusobi lehce stereotypne, ale rozhodne ne nudne. Herci taky hrajou docela obstojne. Co me zklamalo je hudba, respektive to, ze film fakt neni muzikal a tudiz se poradna hudba rozjede jen obcas. Celkove sice nijak vyrazne spatnej film, ale koncert od Nightwish dokaze strhnout daleko vic, proto jen 3*. ()
Je to dosť dobrá hudobne ladená fantasy dráma z fínskej produkcie. Má výborný príbeh o starom skladateľovi, ktorý kvôli ťažkej chorobe upadne do kómy, pričom by sa už z nej nemal prebrať a tak jeho dcéra, s ktorou dlhodobo vôbec nevychádzali dá súhlas k jeho odpojeniu od prístrojov. Lenže on zatiaľ vo svojej mysli ako desaťročný chlapec cestuje do svojich spomienok, kde nachádza situácie, ktoré ho najviac ovplyvnili a to aj tie, ktoré mu narušili vzťah s dcérou a ona tiež zisťuje nové skutočnosti, ktoré ju nútia prehodnocovať svoje postoje. Spracovanie je celkom slušné, ale dalo sa z toho získať aj viac. Vyhľadávam filmy s podobnými tématikami, pretože ponúkajú nesmierny potenciál vo viacerých úrovniach a tvorcovia sa môžu skutočne predviesť, ale v tomto prípade to zostalo niekde v polovici cesty. Po celý čas sa na to pozerá viac než dobre a pri tejto úplne krátkej dĺžke tu nie je žiadna možnosť nudiť sa, nájde sa tu plno skvelých myšlienok a perfektných prvkov, takže viaceré scény u mňa vyvolali nadšenie, ale zároveň mnoho z nich mi prišlo takých nedotiahnutých a aj to prepojenie medzi svetom v mysli a reálnym mi neprišlo práve najideálnejšie. Takže aj keď sa mi to stále páčilo, ani na okamih som sa nedokázal zbaviť pocitu, že to mohlo byť aj výrazne lepšie. A rovnako tomu moc neprospel ani ten čiastočný muzikálový štýl, ktorý mi k zvyšku až tak dobre nesedel, ale zase nemal ani až tak moc priestoru, aby to rušilo, takže som sa cez to dokázal preniesť. Herecké obsadenie je na tom dobre, všetky výrazné postavy ma bavili a ani tie vedľajšie nie sú zlé, takže nemám problém. Réžia a technická stránka sú vydarené, skvelá vizuálna stránka, ktorej nechýbajú nápady, miestami fungovali aj emócie, takže všetko tak, ako aj má byť. A chválim aj hudbu, síce mi nesadla vždy, napríklad v časti s klaunami, ale viaceré piesne sú skvelé. Pár úprav v scenári a bolo by to na plné hodnotenie, ale aj tak som dosť spokojný, podobných filmov nie je nikdy dosť a aj tento sa mi páčil a rád si ho ešte pozriem. 78% ()
............ to se musí vidět ............. trápení a nemoc staršího muže - skladatele, který to od svého útlého mládí neměl jednoduché, přes komplikovaný vztah se svou dcerou, se zhmotnily do jeho fantazijních představ jeho mysli ... děsivé, dojemné a naplňující mě emocemi. Hudební doprovod netřeba řešit, ten byl vážně dobrý ..... Jinak, takového zlého sněhuláka bych si nikdy nepostavila :-) ()
"Dúfal som, že raz tie akordy opäť zahrajú. Bez nich len blúdim v prázdnote..." Prvých 10 minút som sa cítil trochu neistý, ale potom som sa spolu s hlavným hrdinom ponoril so snov a blúdení mysle. Niektoré pasáže sú výnimočne podarené, iné menej, ale isté je, že hudba od Nightwish to celé výrazne ovplyvnila a celému filmu dodáva punc originality. Ťažko film k niečomu prirovnať, asi najviac to pripomína dlhý videoklip, hlavne od svojej druhej polovice. Často hrajúca hudba, inak výborná, je sama o sebe znesiteľná a počúvateľná aj pre uši, ktoré metal a tvrdý rock nemôžu ani cítiť. Osobne ich mám veľmi rád a pre každého ich fanúšika je to povinná jazda, už aj z dôvodu priamej účasti členov kapely v tomto filme. Ľutujem akurát, že som to nevidel v lepšej obrazovej a zvukovej kvalite. 80%. ()
Tohle je ... Nepopsatelnej film, hlavně díky jeho dosti podivné (ale rozhodně ne špatné!) stavbě. Chyb není mnoho, ale o to jsou některé pro mě závažnější, třebas, že hudba nebyla využitá tak jak si zasloužila a na konci zůstane pocit promarněné příležitosti, protože scény, kde se objevují reální Nightwish jsou se scénou "ztráty iluzí otce i dcery" absolutní vrchol filmu a orgastická záležitost, hlavně proto, že se nebojí být tou kapelou (a hlavně Tím skladatelem), kterou (kterého) freneticky zbožňuju a jako oběť v jeho prospěch již padlo několik pytlů kvalitního prosa. Chvílemi nudí nefantaskní část příběhu, jenže to se poměrně brzo vyrovná zásadní složkou, kterou jsou emoce. Už dost dlouho jsem neviděl film, který by mě donutil hned několikrát nedýchat a snažit se, aby moje slzné kanálky zůstali pouze ve stavu pohotovosti. Až po závěrečných titulcích jsem si vlastně uvědomil, že mě nehorázně bolí hlava a tak se jdu nadopovat nějakejma práškama a hurá spouštět některé scény stále dokola. [_Egocentrické info pouze pro mne: hodnocení čtvrté, komentář druhý_] ..... Když jsem dostal nutkání na třetí projekci během tří dnů, přidal jsem pátou ()
Nějak jsem čekal buď dark fantasy nebo variaci pinkfloydovské Zdi. Nakonec jsem z toho dosti v rozpacích. Nightwish sice dělali hudbu, jejich písní ale zazní jen několik. Fantazie jakoby se nedostávala. Ve srovnání s Parkerovou The Wall, Russelovým Tommy nebo Sharmanovým Rocky Horror Picture Show je tenhle film bez výrazných nápadů. Vizuál je pěkný, ale bez exploze originality. Příběh poněkud připomíná sentimentální romány typu: jak děti a rodiče cestu k sobě našli, se závěrečným dojákem (ano, uronil jsem pár slz). Autor jistě vzpomínal na své oblíbené filmy Nekonečným příběhem počínaje, přes hororové klauny v čele s To a The Wall konče. Musím říci, že koncert mě bavil neskonale více (viděl jsem v Praze), a proto i očekávání byla daleko větší. Na téma existenciálního dramatu existuje mnoho daleko lepších filmů....škoda, že to nepojali jako strašidelnou pohádku. ()
Za odhalení možná stálo by, kdybych řekl, že jsem fanouškem hudby Nightwish a že je opravdu rád poslouchám téměř kdykoli a kdekoli. Konkrétně album Imaginaerum, spolu s nímž tento film kráčí ruku v ruce, řadím mezi nejoblíbenější alba od nich, proto jsem se celkem přirozeně na filmový výsledek. A jaký je? Inu, zklamání to vyloženě není, nadšení ovšem také zrovna dvakrát ne. Vlastně jsem dostal to, co jsem v podstatě očekával – dávku audiovizuálního potěšení, kde scénář za moc nestojí, ale nemálo toho vykompenzují nápady a některá muzikálová čísla. Ne, samozřejmě jsem nečekal nějakou muzikálovou bombu à la Moulin Rouge!, kterou asi jen tak nějaký muzikál nepřekoná, ale stejně jsem si myslel, že film nabídne mnohem komplikovanější zápletku, ne tak schematické postavy a více hudby od Nightwish. Teda ne že by měly muzikály obecně nějaký mnohovrstevnatý děj, to ne, ale zvláště část odehrávající se v realitě strašně trpí nedostatkem nějakých dobrých nápadů na ozvláštnění děje. Jde hodně poznat, že film točili pánové Harju a Holopainen opravdu s láskou a radostí (především v oné fantaskní části to jde vidět), ale stejně bych si představoval na pozici režiséra či spoluscenáristy někoho, kdo má s filmařinou větší zkušeností, umí se filmovým jazykem lépe vyjadřovat a dodat filmu jako celku řádný náboj. Efekty jsou vzhledem k nízkému rozpočtu poměrně slušné, herci nejsou vůbec špatní, jenom mi teda připadalo, že dcera skladatele občas dosti přehrávala, ale co už. Sečteno podtrženo: Imaginaerum určitě není špatný film, jenž bych neváhal doporučit nejen fanouškům Nightwish a opětovnému zhlédnutí bych se určitě nebránil, ale myslel jsem, že ve mně zanechá mnohem více dojmů. Jak už bylo řečeno – spíše než muzikál mi to připadalo jako takový nesourodý, dlouhatánský videoklip. Ale pěkný dlouhatánský videoklip, to musím uznat. ()
Že by se jednalo o muzikál si nejsem jistý, ale fantasy povedené. Není to snímek u kterého si lehnete a můžete odpočívat, ale donutí vás přemýšlet o ději a příběhu. Vše se ze začátku zdá jinak, ale do závěru se vše odtajní a divák veškeré své nezodpovězené otázky dostane. Přemýšlím, jak lépe by šlo toto fantasy zpracovat, ale nápad žádný nemám, jen tomu něco málo chybělo, něco co by více vtáhlo do děje a ještě více zaujalo. Nejsem si jistý, že Imaginaerum vtáhne maximálně. Herecké výkony jsou slušné a problém s nimi nemám, o hudbě ani nemluvě, vše od začátku sedí, ale přesto nejsem přesvědčen na plný počet .. 7/10 = 78% ()
Film, který se přímočaře snaží diváka opíjet rohlíkem.... ()
Docela bych si dokázal představit, jak film vyfasuje dvou set milionovej rozpočet, scénář se roztáhne na tři hodiny filmu, režie se ujme Zack Snyder a rozpoutají se orgie jdoucí daleko za hranice naší představivosti. Realita je ovšem jiná. Audiovizuální stránka sice boří diváka do křesla, ale to je tak všechno. Obrovskej potenciál totiž zůstal nevyužitej, nebo spíš tvůrci při jeho zpracovávání skončili na půli cesty, což je škoda, protože jinak je to dílo vskutku zajímavý a nápadů plný. A třebaže skupinu Nightwish nesnášim, jsem přesvědčenej, že coby tvůrce soundtracků bych je miloval. Z mého komentáře se může zdát, že mě Imaginaerum moc nevzalo, opak je však pravdou, jen bych si to doved představit zkrátka větší. Tady ta opulentnost šumí do prázdna. ()
Super překvápko! Zajímavé temné fantasy s nápaditou a jedinečnou grafickou stránkou díla, doplněné kvalitní hudbou (i když né pro každého) a příběhem. Takže za ten nápad a určitě i odvahu dávám plný počet. 77% ()
Kombinace neobvyklého muzikálu a imagenické fantasy jak od Terryho Gilliama. Vizuálně slušné, ale styl hudby nebyl mým šálkem kávy. ()
Těžko shrnout své dojmy, asi nejvíc bych si to ulehčila, kdybych napsala, že se ztotožňuji s Tomem_Lachtanem, ale... zas až tak si to neulehčím. Hned na začátku jsem si říkala, že to asi bude pakárna s dobrou hudbou. Pak jsem si říkala, že se mi filmaři museli nabourat do sna. Pak jsem si chvilku říkala, že se do toho nebudu citově angažovat a nakonec jsem jen bez dechu zírala. Což o to, stopáž je docela krátká, takže vám to celé uteče málem i bez mrknutí oka, ale co si o tom mám myslet, to fakt nevím. Rozhodně je to to nejoriginálnější, co jsem poslední dobou viděla, plus ta hudba, nemalý bonus. Asi jsem strašně moc nadšená, jako když pejsek dostane úplně fantastickou (aspoň podle něj) pískací gumovou hračku... ()
Je to už nějaký ten rok, kdy jsem v televizi poprvé zaslechl skladbu Nemo, kterou tehdy Nightwish prorazili do Evropy. V té době jsem si řekl, že tohle je hudba dělaná pro mě. Žádný hip-hop, žádné disko, ale symfonický rock/metal. Od té doby jsem slyšel všechny skladby a alba snad milionkrát a když se mi naskytla v roce 2008 první možnost jít na jejich koncert do Prahy, neváhal jsem, to samé i v roce 2012. Dodnes je Nightwish má nejoblíbenější kapela, bez ohledu na to, jestli s nimi zpívá operetní Tarja nebo více rocková Anette. Tento film je nutný brát trochu z jiného pohledu. Dřív než film totiž bylo album a teprve od alba se pak odvíjel film. Jednoznačnou výhodou tohoto filmu je tedy hudba, velmi mile mě ale překvapily ty vizuální parádičky, menší kámen úrazu je příběh a jeho vyprávění. Klidně to mohlo mít o 20 minut víc, aby se ten děj rozšířil a lépe převedl na plátno. Určitě na to kouknu ještě několikrát a objevím nějaké skryté nápovědy ohledně děje, ale i tak bych si dovedl představit více vyprávění a méně abstraktního světa. PS 1: Na režisérský debut výborná práce! PS 2: Jako fanda nemůžu hodnotit jinak...doufám, že to chápete :) ()
Nečekaně kvalitní vedlejší produkt alba Imaginaerum. Hudební stránka věci je úchvatná a skvěle doplňuje neméně působivý vizuál. Nadšen jsem byl také z překvapivě dobré srozumitelnosti příběhu a z pochopitelnosti nejrůznějších slovních i obrazových metafor, které bývají u muzikálů někdy lehce problematické. Pro fanoušky skupiny povinnost, pro ostatní inspirace k poslechu stejnojmenného alba. ()
Co si budeme povídat, většinu času je to hrubozrnná nuda, v komplexu ale spojená promyšleným a ucházejícím příběhem s adekvátním vizuálem jako bonus. Popravdě řečeno, čekal jsem, že Imaginaerum dopadne mnohem hůř, jak už to tak u podobných projektů bývá. Průšvih to nakonec není ani náhodou, což stačí die hard fans finských symfoniků bohatě k tomu, aby napálili plný počet a rovnou to hodili do žebříčku svých top filmů. Osobně mám NIGHTWISH také v oblibě, nadržovat jim ale kvůli tomu nebudu. (No tak dobře, trochu jo). Ovšem kdybych měl dát něčemu plný plato hvězd, bylo by to tohle: http://www.youtube.com/watch?v=rnYrscO5eN8 ()
Velmi zajímavý symbolický film, který si pohrává s prvky fantasy, psychologií a hlavně je perfektně hudebně podbarvený (ač jsem Nightwish dlouho neslyšel, tak tohle se fakt povedlo). ()
Reklama