Obsahy(1)
Debut režiséra Konstantina Bojanova vypráví příběh dvou tápajících duší Kamena a Avé. Mladých lidí, kteří hledají své místo a smysl své existence na zemi. Kamen jede na pohřeb svého kamaráda, který spáchal sebevraždu. Při autostopu narazí na svéráznou dívku Avé, která si v jednom kuse vymýšlí lži. Kamen je nejdříve její přítomností iritován, záhy je však okouzlen a do Avé se zamiluje. Autostop road movie portrétuje dvě odlišné bytosti, jež najednou zjišťují, že mají společného daleko více, než se zdá. (Febiofest)
(více)Videa (1)
Recenze (14)
Přidávám se nakonec vzhledem k tomu zamlženému závěru ke čtyřhvězdičkovým, ale jinak se mi film moc líbil. Příběh dvou dospívajících mladých lidí, kteří se náhodou potkají při autostopu, je velmi životný. Bulharská kinematografie dokázala tímto filmem, že je na vzestupu a rozhodně jím předstihla současnou ubohou produkci českou. Prostě psychologická balada jedna báseň. Dívka unikající rodičům, zdánlivě hledající svého bratra, který propadl drogám. Avé, která žije ve složitém vnitřním světě, který nechce nikomu svěřit, ani svým nejbližším, a proto si vymýšlí. Chlapec, student výtvarné akademie, zase jede na pohřeb svého kamaráda, ale přijíždí - jak se říká - s křížkem... Je duševně trošku vyzrálejší než Avé, zdá se být i zodpovědnějším, a proto cesta k lásce u něho trvá déle. Jen ten konec, který po noci plné krásného milování i tragické zprávy končí vlastně beznadějnou vzájemnou ztrátou obou milenců... Jen můžeme tušit, že Ave bude hledat ve Varně, zatímco ta se vrací k rodičům, zdrceným ztrátou svého syna... Vlastně tragédie trojitá. ()
V první půli filmu jsem si užíval solidní road-movie, u které jsem nevěděl, kam Anjela a Ovanes míří, ale zato jsem si užíval jejich trampoty například s německými řidiči kamiónu. Ve druhé polovině filmu už jsem se začal nudit a tak jsem začal studovat to, jak hezká herečka Anjela Nedyalkova je, a kam až by to dokázala dotáhnout. Pořád se ale jedná o důkaz, že bulharská kinematografie je na vysoké úrovni a řadí se mezi ty lepší filmové země Evropské unie současnosti. ()
Bezútěšná road movie dvou loserů (či snad lépe osamělých duší) po bulharsku 1) ukazuje typické bulharské obličeje i chování, ale především jinou tvář země, než jak ji známe z prospektů cestovních kanceláří. Za mračných deštivých dnů nás tvůrci provázejí místy, kam turisté, věru, nepřijdou._____ 2) Silně mě iritovala patologická lhářka Avé, pěkná kráva._____ 3) Naštěstí tu byl sympatický 25letý Armén Ovanes Torosian (mladík Kamen), jehož rodina utekla do Sofie, když mu bylo 7 let. Herec, režisér a autor her se zabývá dokumentárním improvizačním divadlem._____ 4) Líbil se mi konec._____ 5) 43letý spoluscenárista, spoluproducent a režisér Konstantin Bojanov po studiích v Sofii, v Londýně a v New Yorku nakonec zakotvil v Berlíně, kde žije a pracuje. ()
(Febio Fest) Alespoň v těch evropských filmech se ještě smí kouřit. Ve většině amerických filmů je vždy určité zastoupení žen, seniorů, černochů, Asiatů či Hispánců, aby se ta která komunita necítila diskriminována. Kuřáci se pomíjejí, ač je jich třetina populace, neb v dnešní době nemají beztak žádná práva, že. Ve festivalových filmech naopak kouří každý, zřejmě pro vytvoření rovnováhy... Krom tohoto poznatku mi z Avé nezůstalo nic. Snad jen – lhát se nemá... 50% ()
Opět se mi potvrdilo, že bulharskou kinematografii stojí za to sledovat. Z příběhu Avé a Kamena jde takový zvláštní smutek a bezútěšnost mísící se s beznadějí v dalším směřování jejich životů. Přestože nejsou žádní svatoušci a vzájemně se téměř nepřetržitě štvou, tak intimní doteky, k nimž v průběhu road movie dospějí, působí až nezvykle něžně a romanticky. Anjela Nedyalkova a Ovanes Torosian v hlavních rolích si rozhodně zaslouží uznání, z jejich hereckých výkonů na mě totiž dýchla opravdovost. (85%) ()
Reklama