Kamera:
Antonio CalvacheHudba:
Marcelo ZarvosHrají:
Bradley Cooper, Jeremy Irons, Zoe Saldana, Olivia Wilde, Dennis Quaid, Ben Barnes, Željko Ivanek, Liz Stauber, J.K. Simmons, John Hannah, Michael McKean (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Když Rory Jansen (Bradley Cooper) vydá svou první knihu, je výjimečná. Je to událost, která se přihodí jednou za generaci a která rozbouří literární svět i veřejnost. Přátelé ji s nadšením doporučují, kritika je také nadšena. Kniha je všude – od knižních klubů, po letadla a akademickou půdu. Stylem, který je svěží a moudrostí o životě, se zdá být jaksi nadčasovou. Rory se okamžitě stává literární hvězdou. Charismatický, talentovaný, inteligentní, mladý autor má zdá se všechno: báječný život, milující manželku (Zoë Saldana), svět mu leží u nohou - a to vše díky jeho slovům. Ale čí to jsou slova? A čí to je nakonec příběh? V okamžiku, kdy Rory dosáhne nejvyššího úspěchu, jej vypátrá Starý muž (Jeremy Irons) a konfrontuje jej s faktem, že on je skutečným autorem novely. Starý muž vypráví o nádherných nicméně tragických vzpomínkách na své vlastní mládí v období po druhé světové válce v Paříži, které ho přivedly k napsání knihy. Když Rory vidí, že jiný muž zaplatil za pravdu a svůj životní příběh, je konfrontován s nevyhnutelnou otázkou kreativity, ambice a morální volby, kdy je vydáván na milost těmto pohnutkám. Příběh napsaný jako příběh v příběhu. Roryho život je sám o sobě fikcí. Za tím vším je skutečný živý literární lev, Clay Hammond (Dennis Quaid). Sváděn a zaplétán do rozhovoru o skutečném významu této novely, krásnou a mazanou absolventkou (Olivia Wilde), nemůže zabránit spojení mezi příběhem a jeho vlastní tajnou minulostí. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (578)
Aneb jak Jeremy Irons stylově ukradl celý film pro sebe a naprosto zaslouženě... ()
Po prvním shlédnutí hodně váhám. Ještě nikdy jsem neměl tak hluboký pocit po závěrečných titulkách, takový ten pocit duševního naplnění, který si hledá odpovědi v mojem vlastním nitru. Metafikce ukrytá v metafikci, tři příběhy a přitom jen jeden, leč kterej je ten pravej, to se divák vlastně dozví až s úvodním tónem závěrečných titulků. Kdyby ve filmu nebyl Dennis Quaid a jako vždy sexy Olivia Wilde, film by byl rázem jednodušší na pochopení, ale zároveň prázdnější a plytčejší. Takhle po první projekci můžu jen říct, že v roce 2012 jsem nevisel na slovech ve filmu tak moc, jako na na Slovech, ale zároveň se tak nějak obávám, že film, resp. scénář, se snažil být až moc postmoderní a chytrý. Dám tomu druhou šanci, emočně mě film vyždímal velice (v jistým ohledu i víc než celej Temnej rytíř dohromady), na plnej počet se mi však film pořád tak nějak nejeví. Možná to bude jednoduchostí samotnýho příběhu. ()
Balanc na hraně kontroverze, který se nikdy nepřehoupne, a řádka morálních apelů, které kloužou po povrchu bez vrypů a bez škrábanců. Uhlazený Match Point se skvělým Cooperem a sebrankou fajn zbytečně se snažících herců. Už to tu prostě bylo. ()
(Spoilery) ~~ Jedinou výtkou k filmu je snad skutečnost, že místy jsou ne úplně hluchá místa, ale přinejmenším lehce nedoslýchavá. Teprve ke konci dostává film šťávu a vyprávění smysl, do té doby se jen čeká, kdy to nastane. A čekání je místy trochu dlouhé, byť je to celé jen 102 minutové. Ani jeden z herců mi nevadil, snad jen Dennis nám už trochu zestárnul, ale závěr a i celé (ne)završení příběhu ho vrátilo do hry a celý film, který je do té doby hezky natočený, koukatelný a díky (pro mě) ne až tak známému Marcelo Zarvosovi i poslouchatelný, pak pozvedává o jednu hvězdičku. Celý "inceptionoidní" nápad natočit film o ukradeném rukopisu knihy o ukradeném rukopisu knihy nebyl vůbec špatný. A že si to Bradley i produkoval taky ne. Rozhodně jsem si film užil včetně jeho pomalé vyprávění. ()
Taková trochu vykrádačka The Hours, bohužel tedy nic nového na scéně a nic překvapivého. Děj, kolem kterého se to všechno točí je sice jiný, za to ale taky o dost méně zajímavý. V podstatě od začátku je jasné, jak to všechno je a jak to dopadne. Ve výsledku mě to ani tolik nevtáhlo do děje, protože mi tam ani nesedí chování postav. ()
Nadhodnocené, a to silně. 5/10! ()
Byla jsem zvědavá na tento vychvalovaný film, ale bohužel krom pěkných záběrů a hudby ke mně nedolehla žádná vlna emocí. Tři neoriginální příběhy o lásce, důvěře a ztrátě byly vtěsnány do jednoho filmu snad se záměrem, že tak znásobí jímavost nebo zakryjí svou plytkost. Ať tak či onak, nefunguje to. Pokud si vezmete každý příběh zvlášť neoplývá ničím zvláštním. Žádný z nich nemá dost prostoru se rozvinou a poskytnout něco více než kýčovité scény, které přece vždycky fungovaly. Většina toho pak působí příliš násilně a prvoplánově nebo neuvěřitelně. ()
Do značnej miery nevyužitá príležitosť. Koncept a príbeh rozhodne zaujímavý, ale aj napriek slušnej réžii a solídnym hercom tomu skrátka chýba ten silnejší emocionálny ťah, ktorý to tam chcelo mať. Nejasný záver navyše spôsobuje, že Quaidova "najvyššia" dejová línia pôsobí tak trochu zbytočne a s ničím priamo nesúvisiaco, čo filmu dodáva akúsi pachuť samoúčelnej snahy "byť za každú cenu meta". Už len kvôli skvelému Jeremymu Ironsovi to ale určite stojí za pozretie... avšak pozor na Oliviu Wilde. Tá si tu vybrala svoju snáď najhoršiu hereckú chvíľku doteraz. ()
Postava známá jako stařec, něco má lo Hemingwayovi, rukopisy, které byly ztracené, i tohle je příběh z Hemingwayova života. Ale ne, "The Words" nejsou filmem o Hemingwayovi. Jsou filmem o autorovi, který čte ze své knihy o tom, jak nějaký autor napsal knihu o životě někoho jiného. No, celé je to trochu zamotanější, ale o tom až dále. Film se nejprve tváří jako romance, ale o tu vlastně nejde. Není to však ani film o literatuře, protože jak moc se zde cituje? Jak moc se odkazuje na nějaké významné myšlenky třeba z tvorby Hemingwaye? Je tu náznak existence nějakého Shakespeara, ale film rozhodně nestojí na tom, že by bylo nějak zásadní vědět, jací jsou klasikové světové literatury, nebo i literatury napros to fiktivní. Nedovídáme se mnoho ani o hlavním hrdinovi, nebo spíš hlavním vypravěči, abych byl přesnější. Více: http://www.filmovy-denik.cz/2013/02/the-words-2012-35.html ()
Zámořskou kritiku v tomto případě nechápu. Jistě, děj je od začátku jasný a ani rozvrstvení do tří časových linií ho nijak nekomplikuje. Což je naopak plus, protože toto literární drama tak působí velice kompaktně a to i díky povedenému vizuálu a solidní herecké sestavě (Jeremy Irons vládne). Velice slušných 70%. ()
Neni to spatne, jen to se to uporne snazi byt lepsi nez to ve skutecnosti je ... a ve skutecnosti je to nic moc. Pribeh z Parize minuleho stoleti byla ta nejhorsi cast, kycovite natocena a jeste klise pribeh, nejlepsi byl Dennis s Olivii na konci... Urcite me hodne zajima ten americky konec, pry ty hloupe americany, co tenhle "evropsky" konec nepochopi ... no ja mam za to, ze jsem asi hloupy american :) ()
Hollywoodu už nestačila desetivteřinová upoutávka "Kopírování je zločin" a tak vyslal do boje rovnou celý film. Film, který po slušném rozjezdu ztratí tempo v poválečné Francii a na poslední chvíli ho zachrání vcelku sympatická pointa. ()
Myslela jsem si, že celý ten příběh bude příliš komplikovaný a překombinovaný. Ale není tady žádný důvod k obavám. V příběhu jsem se neztrácela, orientovala se naprosto normálně a nechala ho volně plynout. To bylo to nejlepší, co jsem mohla udělat. Všechno dobře funguje a má svůj smysl. Jeremy Irons byl perfektně namaskován. Měla jsem o něj strach, že každou chvíli padne mrtvý k zemi. Olivia Wilde mi tady moc neseděla. Jako by byla uměle vytvořená a nezapdla do příběhu. Na svádění Dennise Quaida si mohli vybrat určitě někoho jiného. ()
"You can always work here. - Haha we would kill each other." Takový krásný vřelý vztah s otcem, dají si pusu na uvítanou a při rozloučení si řeknou I love you a totálně to zazní předešlou hláškou. Hezký snímek, zajímavý, propracovaný, ale asi jsem blbá, ale fakt teda nevím, jestli Cly je teda Rory nebo ne... možná že to nemělo být jednoznačné záměrně.. takový konec k zamyšlení a k tomu, že každý si může udělat vlastní závěr. Ale pro mě by to bylo více přitažlivé, kdyby mi to dali jasněji najevo. I když by to mohly vysvětlovat tyto věty: "You have to choose between life and fiction. The two are very close, but they never actually touch. They're too very very different things." Každopádně skvěle zahrané, dobrý soundtrack a na konci jsem měla husí kůži, přestože to bylo tak nejednoznačné. "He picked up one word of french... - Oui. - ... and she knew one word of english.... - Yes. - ...It was the perfect relationship." ()
Velice silný film, který ovšem vyžaduje i notnou dávku vcítění a porozumění. Jak příběhu, tak postavám. ()
Pěkný námět, ale zpracování mi nesedlo. Možná s Francouzi by tato psychologická hra byla zajímavější. ()
Bookception na druhou aneb důkaz, že vynikající scénáře dnes existují i ve stále obyčejnějším žánru nezávislého dramatu. Nepochybná součást mé TOP 10 za letošní rok. Recenze zde. 90% ()
Na film jsem se dívala určitě po jedné ráno a byl to film velice zvláštní,až do konce pěkně pozorně sledovat a nechat si potvrdit, jestli co, co možná začnete s Dennisem Quaidem tušit je pravda......anebo není.....pakliže jste někdy zažili pocit, kdy vás něco absolutně strhne a vy kvůli tomu cokoliv uděláte, pochopíte postavu Bradleyho Coopera, že udělala to, co udělala, ale ten vnitřní hlásek svědomí, ta mrška poťouchlá, bude dotírat a nedá pokoj. Půvabná Zoe Saldana si skvěle střihla manželku spisovatelovy ženy a můj oblíbený Jeremy Irons starého muže, jehož postava je klíčová.Vyprávění děje v jiné časové rovině působilo sympaticky a nádherná hudba, která mě vzala od první minuty filmu,perfektně navozující pocity a vnikající až do duše. Vyřčeně slovo má obrovskou moc.Jednou ho řeknete a už nikdy se nevrátí zpět a dokáže znít hodně dlouho v uších.....proto se podívejte na tenhle film. ()
(možná jemný spoiler) Když na konci zjistíte, že celý děj filmu/knihy je vlastně jakousi trýznivou autoterapií autora románu (Denis Quaid), teprve pak to celé do sebe s tichým klapnutím zapadne a vy jen spokojeně civíte do závěrečných titulků. Takhle se dělají filmy. Jeremy Irons je úplně boží. „V určitém okamžiku si musíte vybrat mezi životem a fikcí. Jsou si velmi blízko, ale nikdy se úplně neprotnou.“ Všechny ty zdejší výkřiky o "typickém hollywoodském produktu" jsou opět zcela liché. Když nevíte kudy, hodíte to na Hollywood. Ještěže se nemůže bránit, nakopal by vám ty vaše zcvrklé koule a nemyté škvírky. ()
The Words = The Hours + sexy Bradley Cooper !Velmi povedené - DOPORUČUJI! 89% ()
Reklama