VOD (1)
Epizody(148)
-
Tabidači to nakamatači (E01)
-
Šiken no šiken (E02)
-
Rival ga survival (E03)
-
Kibó to jabó (E04)
-
Hisoka wa hisoka (E05)
-
Igai na kadai (E06)
-
Hikósen no kessen (E07)
-
Kaikecu wa tasúkecu? (E08)
-
Šúdžin ni gojódžin (E09)
-
Hikkake no kikkake (E10)
-
Gamble de trouble (E11)
-
Saigo no kakugo (E12)
-
Gon jori no tajori (E13)
-
Target ni hit (E14)
-
Damašiai no toriai (E15)
-
Haiboku to kucudžoku (E16)
-
Ana de wana (E17)
-
Taisecu na mensecu (E18)
-
Katenai ga makenai (E19)
-
Fukakai na tenkai (E20)
-
Kjódai no mondai (E21)
-
Kiken na banken (E22)
-
Ban'nin no sekinin (E23)
-
Zoldyck no kazoku (E24)
-
Mienai to aenai (E25)
-
Arekara to sorekara (E26)
-
Tógidžó ni tódžó (E27)
-
Nen to Nen (E28)
-
Kakusei to kanósei (E29)
-
Gekitó to kattó (E30)
Obsahy(1)
Snem mladého Gona Freakse, vychovávaného doposud tetou Mito, je stát se po vzoru svého otce Ginga tzv. hunterem, což je v tamním světě někdo, komu není dobrodružství a odvaha cizí. Hledá například vzácné tvory a poklady nebo chytá nebezpečné zločince. Přestože Gon svého otce nikdy předtím neviděl a zná jej pouze z vyprávění své tety, je plně odhodlán stát se hunterem, aby se mohl s otcem setkat a pokračovat v jeho stopách. Musí však podstoupit náročnou hunterskou zkoušku, která vyzkouší nejen jeho schopnosti fyzické, ale i psychické. Potkává při ní nové přátele, jakými jsou třeba chamtivý a zbrklý, avšak loajální a vtipný Leorio, tichý a přemýšlivý mstitel Kurapika nebo tajemný zabiják Killua se svým skateboardem, ale také nepřátele, jako třeba zvráceného kouzelníka Hisoku nebo gang s názvem Spiders, který vyvraždil Kurapikův klan Kurta.
Jedná se o remake stejnojmenného seriálu z roku 1999, jehož se tentokrát ujalo animátorské studio Madhouse. Protože původní seriál končí otevřeně a manga, podle níž je seriál natočen, byla i po ukončení seriálu nadále vydávána, rozhodlo se studio Madhouse po jedenácti letech vytvořit remake, jenž bude obsahovat i příběh odehrávající se po událostech popsaných v původním seriálu.
(Hromino)
Recenze (51)
Hunter x Hunter (2011) by sme mohli označil za vrchol anime tvorby. Už pri čítaní predlohy mi bolo jasné, že animovaná verzia by materiálu mimoriadne prospela najmä kvôli rozsiahlym vysvetleniam jednotlivých taktík a schopností, ktoré mnohokrát zaberajú celé strany a uberajú tak istej dynamickosti deja. Anime sa s týmto problémom v mange vysporadúva priam bravúrne, keď okrem epických sekvencií nadpozemského soundtracku Yoshihisu Hirana aplikuje postavu rozprávača, ktorý interpretuje širokú škálu fenoménov od jednotlivých schopností až po aktuálne rozpoloženie postáv. Tu by sme sa mohli pozastaviť a vzdať hold neuveriteľne prepracovanému svetu Yoshihira Togashiho, ktorý ani po tristo kapitolách stále neprestáva očarovať. Ak by som mal vybrať najlepšie obdobie (arc), zrejme by som sa priklonil k väčšine a teda ukázal na Chimera Ant Arc, kedy okrem hŕby zvratov, taktických metód a predstavenia hádam najobávanejších schopností vo svete Hunter x Hunter sú predstavované témy ako hegemónia potravinového reťazca (Keď sa Meruem pýta ľudských tanečníc prosiacich o milosť, či aj oni ušetria kravu alebo prasa, keď prosia aby boli ušetrené), filozofia vládnutia (Meruem sa pýta Poufa prečo niktoš bez schopností vyhlasuje, že je kráľ a Pouf mu odpovedá, že toto je bežné fungovanie ľudského sveta), alebo napokon samotná otázka, kto je horší: ľudia alebo mravce? alebo sú zákerní a bezcitní ľudia vôbec ľuďmi? Týmto by som však nechcel zhadzovať žiadne z predošlých období. Každé jedno má totiž pre príbeh individuálny význam a vždy je nadštandardným dobrodružstvom. Pokiaľ svoju pozornosť upriamime na jednotlivé postavy seriálu, máme možnosť nájsť jedny z najzaujímavejších charakterov v anime vôbec, ktoré konajú na základe logiky, inštinktu, či vlastného presvedčenia, ktoré je mnohokrát odôvodnené oveľa šľachetnejším úmyslom, než sme si mohli myslieť. Otázkou ale naďalej ostáva, ako je niekto vôbec schopný zachovať stanovenú úroveň po dobu sto štyridsiatich deviatich epizód a vložiť do nej dovolím si tvrdiť viac, než samotný tvorca predlohy? Navzdory tomu, že nepoznám odpoveď, štúdiu Madhouse sa to v oboch prípadoch nepochybne podarilo. ()
Tentokrát bez jakéhokoliv "vyššího cíle" - většinou bez světa v ohrožení (a arc se světem v ohrožení je nejslabší částí), bez jasné motivace pro všechny přítomné směřovat k cíli - prostě jen interakce silných a sympatických postav. Emoce jsou tentokrát mnohem osobnější, nezatížené zodpovědností přesahující hrdiny, kteří můžou bojovat sami za sebe - což je pro mě v anime docela příjemné oživení. Ke konci to bohužel trochu vyhnije, začne být repetitivní a neurčitost pravidel se začíná projevovat vhazováním nových a nových prvků, takže to začíná být místy otrava - ale silné momenty jsou silné velmi. ()
Tak moc bych chtěl dát plné hodnocení, ale za Chimera Ant arc prostě nemůžu. Jeho sledování bylo místy až neúnosné. Je to vážně škoda, protože do té doby to byl nejlepší seriál co jsem v tomto žánru viděl. ■ Smrt je zde tak častá a natolik přirozená, že když dvanáctiletý klučina během pár vteřin vykuchá masového vraha, tak si jde chvíli na to hrát s kámošem a oba to berou jako normální věc. Dostala mě taková typická dohoda v rodině nájemných vrahů. „Tati uděláme dohodu? Zabiju dvanáct lidí a ty mi půjčíš 50 miliard.“ ■ Hodně se mi líbilo jak byl prezentován šéfík a členové první velké záporné skupiny, kterým hlavní hrdinové čelili. Zmíněný šéf své členy nebral jako podřadné loutky, s nimiž by pouze manipuloval, ale vážil si jich a jejich názorům naslouchal. Členové k sobě chovali vzájemný respekt a dokázali mezi sebou řešit problémy. Problémem bylo to, že k lidem mimo skupinu se až tak uctivě nechovali a na krku měli spoustu vražd nevinných lidí. ()
Hunter x Hunter jednoznačne patrí medzi vrcholy shounen žánru a je ukážkovým, skoro až učebnicovým materiálom toho, ako by malo dobré shounen anime vyzerať - a pritom sa od ostatných žánrových diel výrazne líši a v mnohom odlučuje. Ponúka vynikajúco napísané postavy, z ktorých každá má rozličnú charakteristiku a odlišné vlastnosti a črty, takže si každý nájde svojho favorita, a postavy sú zároveň aj najväčším ťahúňom filmu, každá ma dostatočne veľa priestoru, každá dokáže niečim prekvapiť a má nejakú výraznú ikonickú vlastnosť. Okrem perfektných postáv nám seriál predstavuje obrovský svet, plný záhad, tajomstiev a dobrodružstva, dočkáme sa aj skvelých súbojov, ktoré neslúžia len ako bezduché mlátičky, ale ukrývajú v sebe oveľa viac (či už vzájomný konflikt medzi postavami, ktorý ich vzťah posúva dopredu alebo perfektné stratégie) a snáď najprepracovanejší systém techník všetkých čias, nen, ktorý má perfektné (nikdy neporušené) pravidlá, originalitu a kreativitu, pričom tu nie je ani jeden moment, pri ktorom by divák nemal jasnú predstavu o sile a obmedzeniach postavy, nikdy sa tu neporuší ustanovené pravidlo a nikdy protivníka neporazí sila priateľstva, ako to poznáme z Fairy Tailu a Naruta, ale schopnosti, skúsenosti, kreativita, tréning, drina a motivácia danej postavy, čo je často prekvapujúce a nevídané. Mimo to si seriál udržuje po celý čas rovnakú kvalitu (týka sa to ako technickej, tak aj obsahovej stránky) a to aj cez pomerne veľký počet odlišných príbehových liniek a ohromných 148 epizód (bez jediného filleru!). Okrem toho nám seriál ponúka perfektné jednotlivé ságy, z ktorej každá je o niečom inom, no každá je dobrá, originálna a má čím zaujať. Prvá časť [Hunterská skúška] sa síce niesla v trochu rýchlejšom tempe, nebol dostatok času na väčšie zoznámenie sa s hlavnými postavami a niektoré udalosti, ktoré sa odohrali v pôvodnej verzii boli bohužiaľ odstránené (ako napríklad stretnutie Gona a Kaita na Veľrybom ostrove, alebo oddychová vtipná epizóda pred poslednou časťou skúšky), skrátené, prípadne im bolo prenechané menej priestoru. Prvé stretnutie s postavami Kurapiky a Leoria preto nebolo tak pevné (čo sa našťastie postupom času zmení), Tonpa nebol zďaleka tak zákerný a Hanzovi bolo venované naozaj len minimum priestoru. Pôvodná verzia dokonca mala o niečo temnejšiu, znepokojivejšiu atmosféru (obzvlášť keď sa na plátne objavil Hisoka; najvýraznejšie sa to prejavilo vo štvrtej fáze skúšky, kedy z neho miestami išiel ozajstný strach), zatiaľčo tu pôsobilo všetko nevinne a Hisoka bol o niečo "prijateľnejší". Chvíľu som si musel zvykať na rýchle tempo a niektoré zmeny (či už dizajnu postáv alebo hlasového herectva niektorých postáv), ale od začiatku to bolo chytľavé, pútavé a zábavné - po skončení jedného dielu som chcel hneď vidieť ten ďalší, čo vlastne fungovalo ako v starej verzii, tak aj tej novej. Páčil sa mi aj hudobný podklad a animácia (byť artstyle, ktorý mala staršia verzia osobne považujem za niečo príťažlivejší) a celkovo sa jednalo o kvalitnú záležitosť. Myšlienkové súboje s väzňami v tretej fáze skúšky stále patria medzi to najlepšie, čo seriál za celý čas ponúkol, scény s Killou a Gonom boli roztomilé, Leorio vždy dokázal príjemne zlepšiť náladu, skúšajúci boli sympaťáci a zápasenie s predsedom Neterom bolo vtipné. Sem tam sa tu našiel nejaký zaujímavý moment a jednoducho už úvodná príbehová časť bola dobrá. Ale vtedy som ešte stále považoval staršiu verziu za lepšiu a komplexnejšiu. Druhá časť [Rodina Zoldyckov] viac prehlbovala vzťah medzi Killuou a Gonom. Predstavila nám domácnosť Killuovej rodiny (od dvorného, cez strážneho až po samotných rodinných členov) a Gon hlbšie zisťuje, akým životným štýlom žije Killua a čo za divnú rodinu vlastne má. Okrem toho naberie viac vedomostí, zosilnie a prejde si ďalším tréningom. Aj keď túto časť považujem za najslabšiu (ono tých päť dielov je na rozvinutejší, zaujímavejší dej fakt málo), stále v nej je pár výborných momentov, z ktorých u mňa jednoznačne vedie hra s mincou a po nej vedľajšia emotívna linka služobníčky Canary. Tretia časť [Nebeská aréna] sa presunie do nebeskej arény, 251. poschodovej budovy, v ktorej sa odohrávajú zápasy v štýle jeden na jedného a každý víťaz sa na základe výsledku zápasu dostane na vyššie poschodie, ktoré vždy prináša silnejších a zdatnejších protivníkov. Za každú výhru dostane účastník dobre zaplatené, takže sa tu rozhodnú prísť Gon s Killuou. Pochopiteľne je táto časť akčnejšia, napínavejšia a človek sa dočká viacerých vydarených súbojov. Nie je to však zďaleka tak o samotných zápasoch, ako skôr k ďalšiemu tréningu a skúške, ktorej musí Gon čeliť. V tejto časti sa totižto prvý krát stretávame s pojmom "nen" a zisťujeme toho viac o tamojšom svete. A aj keď ma táto linka občas nudila (Gido, Riehlvelt a Sadaso ma vôbec nezaujímali), dočkáme sa dvoch výborných súbojov a považujem ju za málinko lepšiu, než tie dve predchádzajúce. Štvrtá časť [York-newské mesto] je pravdepodobne najtemnejšia a najzaujímavejšia. Zájdeme trochu do podsvetia, stretneme sa s novými zaujímavými postavami (z ktorých u mňa vedie Chrollo) a dostaneme niekoľko nových informácií. Dočkáme sa niekoľkých prekvapivých momentov a skvelých súbojov, pričom najmä druhá polovica arcu bude obohatená niekoľkými dejovými zvratmi. V tejto časti má Kurapika najväčší priestor, dozvieme sa toho o ňom o niečo viac a prejde si väčším vývojom. Naviac seriál v tejto chvíli zahodí svoju nevinnosť, príbeh pôjde do tuhého a už sa tam objaví aj nejaká tá krvavejšia scéna. V piatej časti [Greed Island] sa konečne dočkáme očakávanej vzácnej hry, ktorá má Gona bližšie zaviesť k stretnutiu s jeho otcom. Okrem zaujímavého herného systému sa stretneme s novou významnou postavou Biscuit, hlavné postavy si znovu prejdú vývojom, získajú ďalšie vedomosti a nakoniec ich využijú v skvelej záverečnej hre. Táto časť sa mi páčila zo všetkých najviac, najmä vďaka skvelému zápasu vybíjanej. Šiesta časť [Mravenčia chiméra] je najdlhšia a najrozvinutejšia. Predstaví nám nové skvelé postavy (Knuckle, Colt, Morel, Shoot, Kite, Youpi, Meleoron, Ikalgo, Palm, Knov), ponúkne niekoľko skvelých momentov (nasraný Gon, posledná hra), občas mierne rozplače ("Jeho meno je Meruem", Reinin návrat domov, posledná hra). Postava Meruema je naviac naozaj geniálna a momentálne si neviem vybaviť zápornú postavu, ktorá má takýto vývoj, inteligenciu, silu a uveriteľnú ideológiu, názory a myšlienky, s ktorými sa neraz zhodnem. A jeho vzťah s Komugi bol skrátka prenádherný. Na druhej strane sa jedná o najzdĺhavejšiu a najnudnejšiu časť celej série, u ktorej som sa len málokedy tešil na ďalší diel. Po smrti jednej z postáv ma to začalo mierne nudiť, neskôr sa to nieslo v štýle "5 dielov super, 10 dielov nuda" najmä kvôli tomu, že niektoré vedľajšie línie postáv ma skrátka nebavili a tých postáv tam bolo až veľmi veľa. Preto keď nebol na obrazovke Meruem, Colt, Knuckle alebo Killua, už som sa na to tak zaujato nepozeral. Naviac sa tempo až neuveriteľne spomalilo a trojminútový dej bol spomalený a predĺžený do celej dvadsať-minútovej epizódy. Súhlasím síce, že to je zaujímavé a fajn (celý dej jednej epizódy totiž len opisuje stratégiu), ale predsa len to je občas až príliš pomalé a nudí to. Našťastie sa to znovu zmení po smrti jednej z ďalších postáv a od tej chvíle som si to znovu plnohodnotne užíval a záverečné diely boli jednoducho skvelé. Ale bol skvelý celý tento arc, keď ma z celkových 61 epizód bavilo asi len 20? Bez pochýb sa jedná o dobrú časť, pre niektorých možno aj najlepšiu (niekde som počul, že to je údajne najlepší anime arc všetkých čias), ale mňa skrátka nejako veľmi neohúrila. Siedma časť [Predsednícke voľby hunterov] bola výborná. Sústredila sa na dve dejové línie - záchrana Gona a predsednícke voľby, z ktorých prvá bola zaujímavá a originálna (seriál nám predstaví ďalšieho člena z rodiny Zoldyckov), pričom ma milo potešil návrat Hisoky (v šiestej časti mi chýbala jeho prítomnosť) a druhá bola trochu pokojnejšia a zábavnejšia. Obe tieto línie ponúknu niekoľko skvelých momentov (Leorio tam bude mať jedno menšie cameo) a obe sú celkom úctyhodne a emotívne zakončené. Nakoniec tomuto seriálu nemôžem udeliť menšie hodnotenie ako štyri. Po oboch alchymistoch sa jedná o dosť možno najlepšie shounen anime, ktoré si zaslúži omnoho väčšiu pozornosť, než mu je momentálne venovaná. V zahraničí je síce celkom obdivované a populárne, avšak je mi trochu smutno, že u nás je oveľa väčšia pozornosť venovaná sračkám ako Fairy Tail. Nezvyknem do hodnotenia zahŕňať niečo takéto, ale v tomto prípade nemám inú možnosť - Obľúbené postavy: Meruem, Hisoka, Leorio, Kurapika, Killua, Knuckle, Chrollo, Colt () (méně) (více)
Kdo mě alespoň trošku zná, tak ví, že nemám úplně v lásce nekonečné šóneny. Není to tak, že by mi přímo vadily, jen jsem nikdy nepochopil tu velkou popularitu, kterou si získaly. Ať už je to Naruto nebo Fairy Tail, vždy mi takové série přišly maximálně průměrné a nemůžu říct, že bych si jejich sledování nějak zvlášť užíval. Proto se mi původně do Huntera vůbec nechtělo, ale po stálém doporučování jsem se do toho pustil. Teď už je to ale nějaká doba od chvíle, kdy jsem sérii dokončil a můžu říct jen jediné. Neudělal jsem chybu. Mohl bych tu vyjmenovat vše dobré, co série skrývá, ať už by to byl zajímavý svět, skvělé a různorodé postavy, systém síly. Nejdůležitější je ale jen jedna informace. Hunter není jako ostatní šóneny. Vše, co mi na tomto žánru vždy vadilo tady prostě není. Žádné fillery, žádná síla přátelství, žádné random zesilování postav a porušování pravidel (ano, koukám na tebe Fairy Tail), žádné černobílé postavy (absenci přímo záporných postav si nemůžu vynachválit). Už je to několik měsíců od doby, co jsem Hunterovi dal těch 10/10 a už jsem jen čekal, zda mé nadšení opadne. Ne, neopadne, vlastně se čím dál tím víc zvyšuje. Na mou top 10 zatím nemá, ale rozhodně se jedná o nejlepší šónen, který kdy vznikl a také o jedno z nejlepších anime současnosti. 10/10. ()
Galerie (1 393)
Photo © Madhouse
![Hunter x Hunter - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/164/357/164357232_3317b6.jpg)
Reklama