Kamera:
Kódži TanakaHudba:
Hirojuki SawanoHrají:
Ai Kajano, Júki Kadži, Júiči Nakamura, Takehito Kojasu, Akeno Watanabe, Nobuhiko Okamoto, Tošihiko Seki, Kana Hanazawa, Nobutoši Kanna, Daisuke Sakaguči (více)Epizody(22)
-
Hassei:Genesis (E01)
-
Tekiša: Survival of the Fittest (E02)
-
Kenšucu: Void-sampling (E03)
-
Józai: Flux (E04)
-
Kunren:A preparation (E05)
-
Ori:Leukocytes (E06)
-
Rinbu:Temptation (E07)
-
Kadžicu: Courtship Behavior (E08)
-
Hošoku: Prey (E09)
-
Šukutai: Retraction (E10)
-
Kjómei: Resonance (E11)
-
Saitan:The Lost Christmas (E12)
-
Gakuen:Isolation (E13)
-
Kakuran:Election (E14)
-
Kokuhaku:Sacrifice (E15)
-
Ókoku: The Tyrant (E16)
-
Kakumei:Exodus (E17)
-
Rjúri: Dear... (E18)
-
Šokuzai: Rebirth (E19)
-
Cuisó: A Diary (E20)
-
Uka:Emergence (E21)
-
Inori:Convergence (E22)
Obsahy(2)
Zákeřný virus způsobí apokalypsu a Japonsko ovládne korporace GHQ. Středoškolák Shu ale získá zvláštní schopnosti a táhne ho to do odboje. (Netflix)
Recenze (29)
Jedna a půl hvězdičky je za animaci a hudbu. Prostě za to nejlepší, co v téhle sérii bylo. Zbytek prostě stál za starou bačkoru. Občas se sice stalo, že to mělo nějaký zajímavý okamžik, který stál za ten děs kolem, ale celkově je to spíš ztráta času. Pokud tedy nemáte rádi zbytečný fanservis, klišé, špatný scénář (který se snaží vykrádat třeba Evangelion, Code Geass, Macross nebo Utenu), postavy, které se tváří, že mají hloubku, ale nakonec jsou jen směskou výtažků „úspěšných aspektů z jiných anime“ (pozdravujeme především Šúa, Inori a Gaie). Lze si to užít, ale to nesmíte absolutně nic očekávat a hlavně nesmíte přemýšlet. Směska všeho možného s pěknou animací, ale podprůměrným průběhem (a postavami na zabití). ()
Včera viděna prozatím poslední (10) episoda a vše, co jsem zde minule napsal, škrkám, mažu, pečetím a pohnojím. Dobrá strana (policiee) @ zlá strana (evil scientist), Zlá strana (terorists) @ dobrá strana (ochránci normálních lidí), alias Robin Hood. Tam máte také po celou dobu pocit, že všichni vymykající se zákona jsou vlastně ti dobří. Dále zde platí faktor, že každý důležitý chlap musí mít u sebe ženskou. Ženská musí být roztomilá, nebo schopná. (nelze oboje). Máme tu psychicky labilního hlavního hrdinu, který je... je... je mi z něj do breku. Nedovedu se na něj už koukat. Když jsem začal 10. episodu, probíhala tam zrovna příprava na nějakou akci. Co zde chci vyzdvihnout je, že jsem se opět koukl na konec 9. dílu, protože jsem netušil, zda je zde nějaká návaznost. Není. Jak už zde bylo řečeno, děj je značně episoidního charakteru. Je urychlený, dějí se tam věci, které nedávají smysl a nemají co dočinění s hlavním příběhem. Vedlejší postavy jsou slabší než sirky pod Tomovým obočím, když se mu chce spát. Pokud zapátrám v paměti, vybavím si pár scén. Stále lepší než u nejnovějšího Last Exile: Gin..., ale i tak to postrádá jakékoli potěšení či chtíč vidět další díly. Začátek vypadal vcelku slibně, škoda, že to podobným tempem nepokračovalo. A nebo! pokračovalo? 30% [Edit: 28.12.2012]: nepokračovalo. Dokoukáno z donucení. Naprostá trefa do ničeho. Nezajímavá Inori, nezajímavý hlavní hrdina, ubečený, naprosto zbytečná smrt několika desítek lidí, nelogické chování, neucelený příběh, přefantazírováno, . . . a tak bych mohl pokračovat do aaaleluja. upravuji tedy na 15% ()
Prvá vec čo musím na začiatok spomenúť je, že Guilty Crown má skvelé, výborné, fantastické...soundtracky, openingy aj endingy. Teda, treba pochváliť hlavne Hiroyuki Sawano, za vytvorenie nádhernej atmosféry. Ďalšia vec ktorá ma hneď dostala bola romanca medzi, zo začiatku zbabelým, Shu a všestranne perfektnou Midori. Prvá séria je ukážková a kombinuje všetko to čo mám na kvalitnom anime rád, hrá na divákové pocity ako na klavír a všeobecne má atraktívny dej takisto ako aj postavy. Dosť mi dokonca pripomenula moje obľúbené anime Code Geass a Elfen Lied. To isté čo platí o prvej sérii však už nemôžem povedať o druhej. Príbeh sa skomplikoval, čo v tomto prípade zmanená, že výrazne zaostáva aj keď sa tu sem tam objavia svetlé momenty. Pocit beznádeje naberie v tejto sérii nový význam a spolu s kompletne zmeneným hlavným hrdinom to už nieje presne to, čo by sa mi páčilo. Koniec je taký, aký je a myslím že autori sa rozhodli ísť správnou cestou aj keď happyend by mi tiež nevadil :) ()
Čo je prvé a dôležité je výborná hudba. Čo je mierna chyba je to, že vidíme síce vývoj hlavného hrdinu ale je tak ako keby trocha kostrbatý a nevidíme mu ešte viac do hlavy. Chvíľkami je taký a za chvíľu šialenec. Posolstvo je jasné môže sa stať ktokoľvek kým chceš byť (ak máš na to .... niečo). To je posolstvo s prvej polovice a druhé je také obligátne obetuj sa pre priateľov a pre všetkých. Všetko by sa dalo spraviť o kúsok lepšie, ale nápad je v podstate geniálny. Podla môjho názoru by pomohlo keby malo Guilty Crown viac dielov aby sa mohlo diať všetko pomalšie a aby sme si mohli vychutnať každú zmenu či už k lepšiemu alebo horšiemu. Málokedy chcem aby malo niečo viac dielov. (Hodnotenie 4,5) ()
Galerie (96)
Photo © Akita Television
![Guilty Crown - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/164/333/164333945_78ded1.jpg)
Zajímavosti (1)
- Guilty Crown je silně inspirován symbolismem. Kromě samotného děje můžeme vidět i několik lehkých náznaků. Například, přibližně ve 12. minutě 13. dílu můžeme vidět zeď na které jsou napsána 4 jména. Franz Kafka, (Friedrich) Nietzsche, O. Henry a Maurice Maeterlinck. Tito 4 autoři mají společného, že jejich díla obsahují prvky symbolismu. Na zdi jsou také 2 data. 1880, vznik symbolismu a 1890, rozmach symbolismu v Rusku. (fallanga)
Dle mého názoru sice Japonsku do budoucna hrozí nejspíše plíživý demografický úpadek, ovšem natočit o něm seriál nepovažují zřejmě tamní autoři za příliš lákavou myšlenku. Škoda, děj roztažený na generace nabízí potenciál mnoha, byť poněkud nedějových, epizod. Zato Japonsko ovládané nelidskou paravojenskou organizací, jakože dobrou ale skrz naskrz špatnou, to pilují neustále, bohužel nikoliv k dokonalosti. +++++ Kdysi příště odehrála se NEMOC a ta NEMOC odeslala na onen svět mnoho lidí. Zoufalý svět usoudil, že jen vláda pevné ruky zvládne zastavit či alespoň rozumně omezit řádění infekce. Když už ale jednou ruka pevná pěvně v rukou vládu měla, pustiti ji nechtěla, omlouvajíc se slovy: "Ale ta zlá infekce by se mohla vrátit." Ovcolidi jí věřili, svěřili se do péče bačů a jejich ovčáckých psů. Dokonce se zdálo, že se jim to líbí. +++++ Všichni však nadšením nepláli, či pláli nadšením pro jiné cíle. Ti bojující si říkají Hrobaři, ale v rámci PR jim v TV vždy přisoudí přídomek "teroristi". I mladý Shu nejspíš soudí, že jde o řádné zrůdy. Mladý, naivní a křehký Shu... Jenže neštěstí nechodí po horách, chodí po kuu lolitkách a Shu v prvním díle jednu potká. Proti vší logice, ale v souladu s očekáváním protřelého anime harcovníka, nechá tato Inori do sebe Shua proniknout, nikoliv však tam a tím, kam a čím to nás muže láká, nýbrž k jádru jejího DNA, v němž dříme nějaká ta síla. Jooo, schopnost vytahovat lidem z hrudi čepele a střelné zbraně zakódované v intronech se hodí, máte-li být anime protagonistou. Shu bere, Shu chrání, Shu bojuje, Shu ZHrobaří. Pomalu prohlíží zlo bojovníků za světové zdraví... Získává sebevědomí, sbírá odvahu, láme dívčí srdéčka a kosí mechy. Odhaluje temné skutečnosti. A každý díl losuje novou schopnost, která se překvapivě vždy hodí jak ulitá na situaci. +++++ Smutek mě jímá opět vidět ne ze zcela pitomých důvodů zfašizovaný svět utopen v moři plytkosti. Vždyť valná část režimů, jež odpírala a osekávala lidem svobodu, se odvolávala či stále odvolává na jakési vnější či vnitřní nebezpečí, jemuž je třeba se postavit se zbraní v ruce, odhodlaně a pevně. Mechanizmy uchopování a držení moci však zájem autorů neprobouzí. Ono vysvětlení se prostě předloží, logika v něm úplně nechybí, divák se může utěšit tím, že sleduje promyšlené dílo a ponořit se do scén středoškolského života prokládaných bojovými akcemi, v níž shuův deus ex intron hraje naprosto zásadní roli. +++++ Jednou se ničí nějaká zbraň, jindy se získává informace, pak chrání důležitá osoba, potom eskortuje z morálních důvodů človíček nedůležitý ... V počítačové hře bychom to označili za poměrně pestrou kampaň, ale u seriálu pojmeme podezření, že si tvůrci kupují čas. Plodí díly s epizodkami, jimiž své téma ředí až pijeme téměř vodu, ačkoliv hlavním hrdinou osud smýká na všechny strany, od nejistoty k poznání, od bojácnosti k odvaze, od bezstarostnosti k traumatu a následně k zakalení odhodlání. +++++ Prohysterčeným překlápěním Shuua ze stavu do stavu se zřejmě kompenzuje neměnnost postav ostatních, pokud tedy za změnu nepovažujeme náhlé přehodnocování jejich vztahů k protagonistovi. Hlavní ženská postava kuuru rorita, jež z neexistujících důvodů hovoří a jedná směrem k Shuuovi pouze v hádánkách a očekává, že on bude jejímu zmatenému chování rozumět. Mnoha lidem se ženy mohou jevit nepochopitelně, ovšem ať se to nám mužům to líbí nebo ne, v jejich jednání jakási logika, narozdíl od téhle Inori, zakódována téměř vždy je, jenom se ji většinou snažíme špatně uchopit. Citlivé, tajnůstkářské, odvážné, šeptající popstar zpěvačky s tajemnými schopnostmi, kterým rudne líčko při kdejaké banalitě, zatímco jsou oblečeny tak, že jim frnda leze z hadříků, nepovažuji za charakter, který by mě (možná krom vzhledu), mohl čímkoliv zaujmout. +++++ Výrazná typizace postav do ostře řezaných placek nekončí u ní. Roztomilá žvatlalka v kombinéze nejpřiléhavější, záporáci vyšinutí tak absurdně, že by v našem světě úplně každý diagnostikoval jejich šílenství, charismatický, blond, vlasatý, mladý revolucionář, zástupy skoro anonymních "shuubudičů" a jako vrchol vozíčkářka, která je hrdá, ve všem samostatná, schopná dosáhnout uznání a být platným členem společnosti i přes své postižení. Snaha ukázat paraplegika jako hrdou postavu tu vede k tomu, že tahle vzteklounka nemá krom toho kolečkového křesla a vzdorné samostatnosti již žádnou vlastnost, čímž na první pohled paradoxně svou invaliditu neustále zdůrazňuje. +++++ Konečně, ani fungování světa není propracované. Například mě trápí otázka, jak se mohla zformovat skupina Hrobařů. Zdá se, že se členové nějakým podivným způsobem zhmotnili kolem svého velitele. A takových otázek by bylo víc a Guilty Crown nejeví snahu je zodpovídat, ba se tváří, že neexistují. +++++ Očekávám, že seriál nakonec doklopýtá k nějakému kataklyzmatickému konci, kde se bude hrát opravdu o vše, láska zvítězí nad lží a nenávistí, pravda se s ní náhodně sveze a kdo ví, třebas i budou odhaleny hrozné skutečnosti a záporácké motivace, které nikdo nikdy nepochopí. Jistě se přitom bude tahat z kdejakých hrudí kdejaké udělátko. Beze mě. Končím po 11 dílu. Slabé **. () (méně) (více)