Režie:
Martin FričKamera:
Jan StallichHudba:
Julius KalašHrají:
Jaroslav Marvan, Dana Medřická, Ella Nollová, Vilém Pfeiffer, Nora Cifková, Miloš Nedbal, Jaroslav Šára, Blanka Waleská, Ladislav Herbert Struna (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Revírní inspektor Čadek sleduje stopu právě propuštěného kasaře Kočky s cílem zjistit, kam zmizely peníze z poslední loupeže. Cesta vede do nechvalně vyhlášené putyky matky Klouzandy. Zde se Kočka setkává s udavačem Kartou, který ho dostal do vězení. Poté Karta náhle zmizí a z Kočky se stává nepolapitelný fantom. V téže době umírá starý Číňan Wang-li, jehož posledním přáním bylo být po smrti odeslán v zaletované rakvi zpět do vlasti… Koncem protektorátu sáhli filmaři již potřetí po díle Eduarda Fikera. Adaptace jeho románu "Zinková cesta" dostala původně název "Znamení kočky", snímek režíroval J. A. Holman a do hlavní ženské role byla obsazena Lída Baarová. Práce však přerušily události kolem konce války. Film dokončil po úpravách scénáře, přetočení všech scén s Lídou Baarovou a změně titulu na 13. revír režisér Martin Frič až v roce 1946. V hlavní roli se tak vedle Jaroslava Marvana objevila mladičká Dana Medřická. (Česká televize)
(více)Recenze (126)
Československý film natočený podle románu E. Fikera, v němž se u nás v nebývalé míře objevují specifické prvky filmového stylu film-noir. Osamělého vyšetřovatele, inspektora 13. revíru Čadka představuje J. Marvan a má za úkol objasnit události, jež se odehrály mezi propuštěným vězněm Kočkou a udavačem Kartou, jež jsou oba nezvěstní. Značně nepřehlednou situaci komplikuje též Františka Brabcová, řečená Froni, dáma nevalné pověsti, pro níž má však Čadek slabost, v podání mladé a překvapivě velmi půvabné D. Medřické. Na snímku zaujme klidné Marvanovo vyšetřování, zejména vyslýchání svědků a jeho časté návštěvy putyky matky Krajzlerky (E. Nollová), jejíž lokál navštěvovaly známé osoby z tamějšího podsvětí a toto místo společně s Marvanovým chladným a vážným vystupováním a celkově neveselou atmosférou s tragickým závěrem také nejvíce vyjadřovalo důvod zařazení do skupiny film-noir. Ve vedlejší roli policejního ředitele se objevil M. Nedbal. Bohužel známý a velmi respektovaný režisér Frič se příliš nechal strhnout netradiční filmovou stylizací a zapomněl na dějovou stránku, která se mi jeví jako překombinovaná, zbytečně zamotaná, stěží uskutečnitelná a plná nejasností s nedůvěryhodnou pointou. ()
První a asi také poslední český film-noir, a zřejmě stále nejlepší český detektivní film. Jsou zde sice drobné i velké nedostatky: v knižní předloze je periferie mnohem depresivnější, nedozvíme se motivaci postav, některé scény (většina těch, kde se objeví dr. Chrudimský) jako by vypadly z červené knihovny, apod. Většina filmu je ale pozitivní: Marvanův revírní Čadek, spíše otrávený (a otravný), než nějak zapálený pro věc, Fróny Dany Medřické, která propadne fatalismu, ale jejíž postoj k autoritám je zajímavě individualistický, kamera, která využívá z toho mála, co jí dekorace mohly nabídnout, úplně všechno. Je smutné, nepodařilo-li se za dalších 60 let natočit lepší detektivku, ale tento žánr zřejmě nemá v Čechách nejlepší postavení. ()
Je škoda, že poteší iba nešťastný záver, aký sa ani nedá zostaviť jednomyseľne ale podľa poctivej románovej predlohy. Chýba hlbšia uveriteľnosť a (to najmä!) motivácia postáv. Bez tej môžete len snívať, že sa diváci ponoria do atmosféry takejto kriminálky. A už nehovorím o stále sa opakujúcich tých istých slovách, čo pri konkurenčnom porovnaní nepôsobí moc diverzifikovane ale prvoplánovo. ()
Na svou dobu výborně natočený film, ovšem s odstupem 62 let hodnoceno, působí herecké výkony notně prkenně. Samozřejmě, že jde o anachronické hodnocení, ale má-li se na to člověk dívat ne jen jako na doklad tehdejší filmařiny nýbrž také jako na film schopný diváka i dnes oslovit a strhnout, nelze se takovému anachronickému hodnocení vyhnout. Jaroslav Marvan je ovšem tradičně skvělý. Příjemně překvapí také slušná kamera a autenticky působící prostředí. I zápletka je dobrá, přestože těch zvratů je snad až moc. Zajímavé komentáře: sud ()
Při sledování jsem se nemohl zbavit všudypřítomného pocitu, že se Jaroslav Marvan zpola pohybuje v komediálně laděné póze, která příliš neladí s noirovým pojetím. Děj, točící se okolo zinkové rakve čínského obchodníka, nepřipouští žádné matení diváka, neboť ústy hlavního hrdiny jsou všechny události komentovány (někdy zbytečně i ty zjevné), je rovněž příjemné pohybovat se v českých reáliích. V neposlední řadě je třeba ocenit i samotný pokus natočit u nás noirový krimi film, pojatý Fričem po česku, v tom dobrém slova smyslu. ()
Galerie (35)
Zajímavosti (9)
- Román Eduarda Fikera Zinková cesta poprvé vyšel v roce 1942. (NinadeL)
- Natočení tohoto filmu začal připravovat původně režisér J. A. Holman již v roce 1944, tehdy však gestapo odhalilo ilegální skupinu, jíž byl členem. Holmanovi se podařilo uprchnout na Slovensko a film po něm převzal Martin Frič. Aby mohl být film natočen, musel režisér naoko angažovat Lídu Baarovou do role Frony, kterou měla ve skutečnosti hrát Dana Medřická. Film byl dokončen až po válce a do kin byl uveden počátkem roku 1946. (Karlos80)
- Ačkoli je Kočka (Jan W. Speerger) postavou, která je v podstatě v centru pozornosti, v celém filmu neuvidíme jeho tvář. (Jarek572)
Reklama