Režie:
Dario ArgentoKamera:
Luciano TovoliHrají:
Jessica Harper, Stefania Casini, Flavio Bucci, Miguel Bosé, Barbara Magnolfi, Eva Axén, Rudolf Schündler, Udo Kier, Alida Valli, Joan Bennett (více)Obsahy(2)
První liga klasického hororu s gotickou příchutí - Suspiria doráží konečně k českému divákovi.,, Můžete se potěšit i postrašit z čistokrevného Zla, podlévaného černou magií. S napětím budete pozorovat marný boj nevinných studentek taneční akademie o přežití. Kulisy a efekty strašidelného zámku kdesi v Německu podporované neskutečným hudebním doprovodem skupiny Goblin vás odnesou z dnešního tak zoufale neromantického světa tam, kde strach je opravdový a odkud se vracejí jen ti nejsilnější... (Hype)
(více)Recenze (281)
Už vím, kde kradli Hélène Cattet s Brunem Forzanim. ()
Barvitý horor, který sází na temnou, až psychedelickou atmosféru doplněnou opravdu děsivou hudbou a díky tomu na něj asi jen tak nezapomenu. ()
Já opravdu nechápu jak někdo tomuhle mohl dát nad 3 hvězdičky... tři bych možná ještě pochopila vzhledem ke stáří hororu ale víc? To doopravdy ne... Mám ráda starší horory a mnohdy je upřednostňuji před novějšími a samotný druh hororu paří mezi moje oblíbené např. tématem podobný horor- Rosemary má děťátko, jsem zhltla i s navijákem, takže ze mě nemluví žádná zaujatost. Suspiria je strašně se vlečící horor u kterého jsem umírala nudou, v pár okamžicích se o mě málem pokoušel spánek. Ta samoúčelnost a snaha šokovat je do očí bijící. Co mě ale nejvíce rozčilovalo byla hudba (jestli se to tak dá nazvat) a celková vizuální stránka. Které nedávám za vinu stáří ale režisérovo pestrobarevné hraní si se světly jako v nějakým ateliéru už bylo na pendrek. ()
Ikonický italský horor 'Suspiria' od Daria Argenta je v rámci i mimo rámec audiovizuálního umění naprosto revoluční počin, který definoval filmový subžánr takzvaného neon cinema, a nezpochybnitelně ovlivnil hororový žánr jako takový. Stěžejním elementem zde však není relativně přímočarý a monotónní příběh, ale naprosto fascinující nekonvenční vizuál. Právě díky nadčasový vizuální estetice, kompozici křiklavých tónů barev, a výtvarné stránce jako takové, která na svou dobu neměla sebemenší obdoby, je 'Suspiria' zcela unikátním kinematografickým dílem, kde je formální hledisko nadřazeno hledisku obsahovému – což nemusí být každému po chuti. Sice jde o provokativní a nesnesitelně pomale gradující zážitek, ale tahle temná pohádka o čarodějnicích pro dospělé je absolutní povinnou četbou pro každého cinefila a fanouška hororového žánru..... ()
Totálna haluz. Duniace bicie, halogénové farby a desivé výjavy - surrealisticko-expresionistická audio-vizuálna stránka dohnaná na maximum. Nebyť občasnej vaty a niekedy nechcene vtipných momentov, bolo by to dokonalé. Takto je to skoro dokonalé. ()
První čtvrthodina je naprosto dokonalá. Díky naprosto nervní hudbě jsem se bál i scény, kdy první z obětí byla v místnosti, kde se jen otevřelo okno. Potom se velice dlouho neděje v tomto filmu vůbec nic a vypadá to celé jako hodně barevná venezuelská telenovela, ale Argento si jen chystá pole pro dokonalou a co víc na italské horrory srozumitelnou pointu celého vizuálně skvělého filmu. A jedna scéna, sice nudná, mě moc hodně potěšila, a to je dvou minutová přítomnost mladičkého Udo Kiera. ()
No pane jo. Moje první střetnutí s panem Argentem a jsem unešen. Vynikající režie, skvělá hra s barvami a ta hudba podbarvující pořádně hutnou atmosféru... Na místy opravdu strašidelném hororu mě jen vadil minimální příběh, na který jsem já osobně trochu vysazenej. Kdyby si Argento trochu vyhrál i s ním, tak bych ani minutu neváhal s plným hodnocením. (8/10) ()
Netradičné a zaujímavé. Argentova hra s farbami je určite pozoruhodná, pretože sa s niečim podobným minimálne v hororovom žánre vôbec nestretávam, no i tak musím najviac vyzdvihnúť hudobnú stránku, ktorá Suspirii dodala famóznu atmosféru a tým dokázala zatieniť aj pomerne nevýrazný, jednoduchý príbeh a dosť komické, úmrtné scény, nad ktorými sa dosť podpísal zub času. ()
Suspiria je bezesporu kvalitním giallem, které mě však vůbec nezasáhlo, jak mělo. Vizuál filmu je opravdu výborný, moc se mi líbilo kontrastní a netradiční podbarvení, ale opravdu špatný byl odstín krve, no tuna tak opěvovaný hudební doprovod mi přišel po chvíli otřesně monotónní a uši rvoucí. Suverénně nejlepší scéna se odehrála hned na začátku s rukou, co prorazila okno, takže když bych to měl nějak shrnout, tak v úvodu jsem se bavil opravdu skvěle na všech frontách, no postupem času se mi hodně věcí zprotivilo, takže ve výsledku je to jen průměr a mírné zklamání. 69% ()
Barvy, hudba!, atmosféra, střih na jedničku, všechno ostatní, jako třeba herci a děj spíš WTF, ale kupodivu mi nečinilo problém přistoupit na pravidla hry. Škoda jakoby odfláknutého konce. A bylo mi tedy trochu líto, že Argento neměl dost soudnosti opatřit sobě použitelného scénáristu, neb tohle mohlo být klidně skoro tak kulervoucí jak píseň o Kullervovi [3,5* - jelikož mě giallo většinou příšerně nudí a zde se tak kupodivu nestalo, zaokrouhluji nahoru] ()
Přiznám se, že nejenom podle zdejšího hodnocení jsem od tohohle snímku čekal něco víc než jen vymazlenej vizuál. Hudba je sice taky vybraná skvěle, ale občas mi přišlo jako by byla špatně načasovaná nebo končí dřív než by měla. Najde se tu i pár nelogických momentů a třeba scéna s netopýrem mi přišla vyloženě směšná. Odbitej konec taky zrovna nepřidá plusový body. Za luxusní vizuál a pár atmosferických chvilek dávám 3 hvězdy. Z téhle série u mě výhrálo " Inferno ". ()
Tomuto snímku rozhodne nechýba atmosféra. Niečo perfektné. Zvláštny, prefarbený farebný filter dodáva filmu sférický význam a osobité čaro. Na mňa tam bolo síce trocha veľa červenej, ale za nejakú chybu by som to nebral, ide len čisto o subjektívnu vec. Nemôžem zabudnúť ani na údernú hudbu, ktorá k celkovej atmosfére prispela snáď najväčšou mierou. Z pohľadu minulosti na súčasného diváka možno niektoré mordovačky pôsobia dosť detinsky a krv až moc kečupovito, ale to rád prepáčim. Argento to jednoducho vie a vždy vedel. Celkovo, nebolo to síce tak dobré ako posledná Matka, ale stále ide o slušný nadpriemer. 75/100 ()
Ty barvy! Ta hudba! Extatické estetično expresionismu dovádějícího technicolor na novou úroveň bytí v intenzivním hororu, kde jako ve starých německých klasikách krásné dívky trpí pronásledované prastarým zlem, a čím méně se toho naplno vysvětluje, tím lépe. 8/10 ()
Argento je jediný hororový režisér, ktorý nepustí film z ruky, ak nemá neprehliadnuteľne výraznú vizuálnu estetickú stránku, častokrát silne metaforickú (v Suspirii napr. zábradlie schodiska či dláždenie bazénu), to znamená, že dívať sa na jeho filmy prináša estetické uspokojenie. Skutočnosť, že je táto satisfakcia viazaná na horor vytvára neopakovateľne znepokojujúcu atmosféru, pre ktorú snáď Argenta nemožno nemilovať, i keď Oscara pravdepodobne nikdy nedostane ani za celoživotné dielo (hoci by mal). Koncentrácia na estetické zretele však na druhej strane bohužiaľ tlmí strašidelnosť, a to do takej miery, že sa mnohé scény stávajú podivne chladnými a odťažitými, akýmysi módnymi "follies", ako keby ktosi rozpohyboval tie báječné obrázky z talianskej edície Vogue alebo Architectural Digest. Ak desaťstupňová stupnica strašidelnosti má v úvodnej trinásťminútovke hororu "Night of the Living Dead" panickú hodnotu 10, u Argenta zriedkakedy prekročí číslo 6, čo však býva bohato vykompenzované úžasnými akustickými prelivmi, nájazdami kamery, magickými dvojfarebnými sólami v jedinom zábere, zjavnou radosťou z kvázisurrealistických nápadov, priam psychedelicky pôsobiacou výpravou a hypercharizmatickým obsadením (keď som pri castingu, môj súkromný bod k dobru je Miguel Bosé - áno, ten neodolateľný Pán Kto? z Almodóvarových "Tacones lejanos"). Mimoriadne chytrá a vynaliezavá anotácia k filmu "The Only Thing More Terrifying Than The Last 12 Minutes Of This Film Are The First 82" naozaj nevodí za nos. Za "Most Terrifying" totiž považujem scénu medzi 64 a 66 minútou. Čosi také ťažko rozdýchava i fanúšik žánru, takže ostatné obecenstvo by malo reálne rátať so zvracaním (alebo čím). Ďalšie supertvorivé orgie zažije divák v Mníchove (hoci dej sa odohráva vo Freiburgu, hm) medzi nádhernými budovami Propylaeum a Glyptotékou od Lea von Klenze - klasicistická vznešenosť spomínaných stavieb plus neuveriteľne zvrátený mord sa rovná prvotriedna hororová kvalita. A hoci je Suspiria o okultizme, Argentovu fascináciu zabijakom z mäsa a kostí zhŕňa veta, ktorú prednesie mladý Udo Kier: "Bad luck isn´t brought by broken mirrors, but by broken minds". ()
Krásne snové, temné, mrazivé, ale dosť zdlhavé až nudné. Viem, tieto staré filmy vedia byť zradné a treba ich pozerať s akýmsi nadhľadom. Určite keby to Argento natočil teraz tak by to bola pecka jak hrom. Nudné pasáže by vyplnil niečím zaujímavým a aj herecké výkony by boli na lepšej úrovni. A vlastne to sú hlavné zápory filmu. Ako som už na začiatku spomínal, dej je budovaný hlavne ne atmosfére a na jej bodovaní, ktoré končí zaujímavým no dosť rýchlym finále. Nie som sklamaný, no čakal som od tejto klasiky možno trochu viacej. Slabých 70% ()
Hororová klasika, která se mi na druhé zhlédnutí líbila snad ještě víc než poprvé. Strašně mě na tom filmu baví jeho výtvarné pojetí - ta velkolepá barevnost a design interiérů je vážně něco nádherného - a naprosto dokonalý soundtrack, který se zcela zásadně podílí na celkové delikátní atmosféře. Po mém soudu to sice není strašidelné ani trochu a dějově je to až pohříchu prostinké, ale formální klady tohoto snímku v mých očích dokonale vyvažují jeho obsahové nedostatky. Suspiria - film, který si podle mě plným právem zaslouží kultovní status a který s lety zraje jako víno - jeho triky dělané hezky postaru už dnes působí jako správné sedmdesátkové retro. ()
Jeden z nejlepších italských hororových snímků, které má člověk možnost vidět. Suspiria je úžasná hra barev a krve v režii Daria Argenta, s ikonickou drásavou hudbou skupiny Goblin a sympatickou hlavní hrdinkou v podání Jessicy Harper. Letos konečně viděno na velkém plátně, kam to zákonitě patří. [FOD 2022] ()
euroorgazmus ()
Výborný film o první matce... Vizuální stránka je skvělá, atmosféra taktéž a hudba??? Jeden z nejlepších soundtracků, jaký jsem kdy slyšel a že jsem jich slyšel... ()
Môj prvý Film legendárneho Daria Argenta, takže ho musím hodnotiť mimo kontext jeho tvorby. Argento umiestňuje dej do sexi farebného prostredia dievčenskej tanečnej školy, ktorá pripomína nacistické nevestince a jej vedenie nekompromisné bordelmamy. Witch-bitch? Pravda je však niekde úplne inde, takže sa môžeme tešiť na krvavé vraždy, atmosférické tajné chodby a vrieskajúce študentky. Ono to už pôsobí značne obstarožne, ale v tom je práve to retro kúzlo filmu, ktorý sa už nedá brať tak úplne vážne a nadhľad asi nebol, na rozdiel od viacerých starších hororov, Argentovým zámerom. Študentky sa chovajú pre zachovanie napätia občas dosť nelogicky. Mágia ovláda ľudstvo, dozvedáme sa z polopatickej Krierovej vysvetľujúcej vsuvky, čo môžeme vzhľadom na umiestnenie deja do Nemecka interpretovať na nacistické vymývanie mozgov. Moje hodnotenie je veľmi voľné, vyjadrovať pocity z takýchto bizarných záležitostí percentami je trochu mimo. ()
Reklama